Справа № 948/896/25 
Номер провадження 2/948/230/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06.04.2026 Машівський районний суд Полтавської області в складі: 
головуючого – судді     Косик С.М., 
за участю секретаря     Ткач Н.М.,
представника відповідача     ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у с т а н о в и в :
у жовтні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором №9163829 від 31.08.2022 у розмірі 58 800,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, мотивуючи тим, що відповідач не виконав умови кредитного договору, право вимоги за яким до позивача перейшло від ТОВ «Мілоан» (а.с. 2-5).
Ухвалою від 09.10.2025 суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.41).
Заочним рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 11.12.2025 було задоволено позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість договором про споживчий кредит № 9163829 від 31.08.2022 у розмірі 58 800,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с.59-61).
04.02.2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Остапенка О.П. надійшла заява про перегляд заочного рішення, у якій він повідомив, що ОСОБА_2 01.04.2022 року був призваний на військову службу. У серпні 2022 року перебуваючи на військовій службі мав необхідність у придбанні військових речей, на купівлю яких коштів відразу не мав, а тому 31.08.2022 року на сайті ТОВ «Мілоан» заповнив анкету-заяву на кредит, в результаті чого отримав кошти в сумі 15 000,00 грн. та придбав військові речі.
Одночасно повідомив, що ОСОБА_2 мав намір повернути борг не зволікаючи, у строки визначені договором, але військова служба внесла корективи у його плани і він не зміг своєчасно погасити заборгованість за кредитом. В ході телефонної розмови з кредитором повідомив про намір погасити борг. При цьому кредитор вимагав погашення всієї заборгованості з відсотками та іншими нарахуваннями одним платежем, сума яких складала близько 50 000,00 грн, але відповідач таких коштів не мав і не погасив заборгованість.
У грудні 2022 року – січні 2023 року ОСОБА_2 зателефонували представники позивача і вимагали погашення заборгованості у сумі близько 50 000,00 грн, але він вважав таку суму несправедливою і пропонував погашення суми кредиту у розмірі 15 000,00 грн з розумними відсотками на що позивач не погодився.
Також представник відповідача повідомив, що ОСОБА_2 не має наміру уникати відповідальності і бажає повернути борг, при цьому вважає, що сума 58 800,00 грн є завеликою та не справедливою, а тому вважає, що вона має бути зменшена.
Відповідач щодо погашення заборгованості за кредитом у сумі 15 000,00 грн та комісії у сумі 1 500,00 грн не заперечує, але суму відсотків у сумі 42 300,00 грн при основній сумі заборгованості 15 000,00 грн вважає несправедливою та такою, що не має бути стягнена з нього відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Також зазначено, що докази на які посилається відповідач мають істотне значення для правильного вирішення спору, зокрема те, що до спірних правовідносин мають бути застосовані положення вищевказаного закону, наведена ним судова практика та норми законодавства (а.с.80-84).
Ухвалою від 05.02.2026 суд поновив ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Машівського районного суду Полтавської області від 11.12.2025 у цивільній справі №948/896/25, прийняв до розгляду його заяву про перегляд заочного рішення та призначив судове засідання для її розгляду (а.с.101).
19.02.2026 суд задовольнив заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, скасував заочне рішення від 11.12.2025 по цивільній справі №948/896/25 за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначив судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.117,118).
04.03.2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Остапенка О.П. надійшов відзив на позов, у якому він просить позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит №9163829 від 31.08.2022 року у сумі 16 500,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом 15 000,00 грн, заборгованість за комісією 1 500,00 грн, в іншій частині позову відмовити. Також просить стягнути з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на його користь судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 17 532,48 грн. посилаючись на таке.
Відповідач заперечує щодо стягнення з нього 42 300,00 грн заборгованості за відсотками та 8 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу, які мають бути зменшені, а щодо погашення заборгованості за кредитом у сумі 15 000,00 грн та комісії 1 500,00 грн ОСОБА_2 не заперечує. 
Також пояснив, що 01.04.2022 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу. У серпні 2022 року перебуваючи на військовій службі мав необхідність у придбанні військових речей, на купівлю яких коштів відразу не мав, а тому 31.08.2022 року на сайті ТОВ «Мілоан» заповнив анкету-заяву на кредит, в результаті чого отримав кошти в сумі 15 000,00 грн. та придбав військові речі.
Одночасно повідомив, що ОСОБА_2 мав намір повернути борг не зволікаючи, у строки визначені договором, але військова служба внесла корективи у його плани і він не зміг своєчасно погасити заборгованість за кредитом. В ході телефонної розмови з кредитором повідомив про намір погасити борг. При цьому кредитор вимагав погашення всієї заборгованості з відсотками та іншими нарахуваннями одним платежем, сума яких складала близько 50 000,00 грн, але відповідач таких коштів не мав і не погасив заборгованість.
У грудні 2022 року – січні 2023 року ОСОБА_2 зателефонували представники позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» і вимагали погашення заборгованості у сумі близько 50 000,00 грн, але він вважав таку суму несправедливою і пропонував погашення суми кредиту у розмірі 15 000,00 грн з розумними відсотками на що позивач не погодився.
Також представник відповідача повідомив, що ОСОБА_2 не має наміру уникати відповідальності і бажає повернути борг, при цьому вважає, що сума 58 800,00 грн є завеликою та не справедливою та вважає, що вона має бути зменшена, посилаючись зокрема на п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», інші норми законодавства та практику Верховного Суду.
Крім цього, представник відповідача повідомив, що 30.01.2026 року між ОСОБА_2 та АО «Аргос» укладено договір про надання правничої допомоги №3/2026 з додатком №1 на виконання якого надано та планується надання таких послуг у даній справі, за які ОСОБА_2 проведено оплату: 01.02.2026 р. – ознайомлення з матеріалами даної справи (подання заяви до суду про вступ у справу, вивчення судової практики, формування правової позиції) – 3 000,00 грн; 04.02.2026 – складання заяви про скасування заочного рішення з клопотанням про поновлення строку на подачу заяви, формування її, надсилання сторонам та подання до суду – 7 000,00 грн; 04.02.2026 – сплата судового збору у розмірі 532,48 грн; 19.02.2026 – участь у судовому засіданні у Машівському районному суді (ВКЗ) – 3 000,00 грн; 04.03.2026 – складання відзиву на позов, формування та надсилання сторонам та подання до суду – 1 000,00 грн; 17.03.2026 – участь у судовому засіданні (ВКЗ) – 3 000,00 грн (а.с.128-131).
12.03.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він просить позовну заяву ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.
Представник позивача зазначив, що сума заборгованості відповідача становить 58 800,00 грн, з яких: 15 000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 42 300,00 грн – прострочена заборгованість за сумою відсотків та 1 500,00 грн – прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Вважає що наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості виконаний ТОВ «Мілоан» враховує щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, є належним та допустимим доказом у розумінні статтей 76-78 ЦПК України.
Також зазначає, що сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №9163829 від 31.08.2022 було передано позивачу від первісного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги №85-МЛ від 02.12.2022 року, після отримання права вимоги до відповідача жодних нових сум щодо стягнення заборгованості ним не нараховувалось.
Відповідно до чинного законодавства усі дії позивача є правомірними, оскільки у своєму позові позивач не має наміру стягнути з відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Дані вимоги є в межах чинного законодавства і не є порушенням відповідно до вищенаведеного.
Представник позивача звернув увагу на те, що відповідач у відзиві зазначив, що оскільки він є військовослужбовцем та учасником бойових дій це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині нарахованих відсотків по кредиту та комісії за його надання ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», але відповідачем не підтверджено належними доказами проходження військової служби у ЗСУ та участь у бойових діях.
Відповідно до анкети-заяви на кредит від 31.08.2022 року відповідач працював найманим працівником у Skanmix, Торгівля. При цьому у відповідності до пп.3.3.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний повідомити кредитодавця про відомі позичальнику події, що негативно впливають на виконання договору не пізніше 2 календарних днів з дня, коли йому стало відомо про такі події.
Натомість, у представник позивача стверджує, що у матеріалах даної справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач дійсно має статус військовослужбовця, в електронній судовій справі також відсутні документи, які б свідчили про надання йому відповідного статусу. Крім цього, на адресу позивача від відповідача не надходило жодних підтверджуючих документів.
Позивач вважає необґрунтованою вимогу відповідача про стягнення з нього витрат на правничу допомогу у розмірі 17 532,48 грн., позивач повністю заперечує та посилаючись на норми законодавства просить відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу відповідачу, оскільки ним не надано документів, які б підтверджували факт оплати правової допомоги, документів, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору; сума та вид виконаної роботи не є співмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг.
Крім цього, представник позивача зауважив щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивача, зокрема те, що 01.07.2025 року між позивачем та АО «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №0107. Разом з позовом до суду було надано підтверджуючі документи на надання послуг правової допомоги, а тому посилаючись на норми законодавства, практику Верховного Суду вважає, що розмір витрат на правову допомогу у сумі 8 000,00 грн є обґрунтованим та підтвердженим відповідними доказами, а тому ця сума підлягає відшкодуванню як розумна та необхідна (а.с.135-144).
У судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, шляхом направлення електронного листа до їх електронного кабінету (а.с.124,125,127), в позовній заяві та відповіді на відзив просив розгляд справи проводити без участі представника позивача (а.с.5,140).
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав правову позицію, викладену у відзиві на позов, повідомив що ОСОБА_2 дійсно у серпні 2022 року уклав кредитний договір та отримав кредитні кошти, у вказаному в позові розмірі, не заперечував проти стягнення тіла кредиту та комісії. Водночас просив відмовити у стягненні процентів за договором з огляду на проходження відповідачем військової служби у ЗСУ на час укладення та дії кредитного договору. Також підтримав клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, що понесені відповідачем, заперечував проти заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу.
Суд, з`ясувавши правову позицію сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. 
Судом установлено, що 31.08.2022 шляхом заповнення Анкети-заяви, між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 укладений договір про споживчий кредит № 9163829 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн, строком на 105 днів з 31.08.2022 року, який складається з пільгового та поточного періодів, датою остаточного погашення заборгованості – 14.12.2022 року (пп.1.2,1.3, 1.3.2 договору) (а.с.14 на зв., 7-12).
Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 15.09.2022 року. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 14.12.2022 року (пп.1.3.,1.3.2 договору).
Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 15.09.2022 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 14.12.2022 року (п.1.4 договору).
Згідно з п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту 1 500,00 грн нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово (а.с.8).
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 2 250,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 Договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 40 500,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 договору) (а.с.8).
На а.с. 12 на зв. є Графік платежів, який є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит №9163829 від 31.08.2022, в якому зазначена дата видачі кредиту, дата платежу, розмір кредиту, проценти за користування кредитом, види платежів за кредитом, загальна вартість.
У паспорті споживчого кредиту відображена інформація, аналогічна тій, що вказана у договорі про споживчий кредит №9163829, зокрема, щодо суми кредиту, дати платежу та сплати процентів, комісії, зокрема загальні витрати за пільговий період складають 3750,00 грн, за весь строк кредитування 44 250,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за пільговий період – 18 750,00 грн, за весь строк кредитування – 59 250,00 грн. Реальна річна процентна ставка за пільговий період 22,711.00%, за весь строк кредитування 1025,00% річних (а.с.13).
На а.с. 14 на зв. є довідка ТОВ «Мілоан», якою підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з яким укладений договір про споживчий кредит № 9163829 від 31.08.2022, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Одноразовий ідентифікатор U58338. Дата та час відправки ідентифікатора позичальнику 31.08.2022 08:34 на номер НОМЕР_2 .
Згідно з платіжним дорученням №81641182 від 31.08.2022 ОСОБА_2 перераховано грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн згідно договору №9163829 (а.с.15 на зв.).
На а.с.16 зазначена відомість ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_2 за кредитним договором №9163829  за період з 31.08.2022 по 02.12.2022.
02.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги №85-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.с.18-25).
Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 02.12.2022 року ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору відступлення прав вимоги №85-МЛ (а.с.25 на зв.).
Згідно з платіжною інструкцією №69199 від 05.12.2022 ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» здійснено оплату ТОВ «Мілоан» за відступлення права вимоги згідно договору відступлення прав вимоги №85-МЛ від 02.12.2022 (а.с.26).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 85-МЛ від 02.12.2022 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_2 за договором № 9163829 від 31.08.2022 на загальну суму заборгованості 53 400,00 грн (а.с. 26 на зв.).
За випискою з особового рахунку за кредитним договором №9163829 від 31.08.2022 та розрахунку заборгованості, наданої ТОВ «ФК «Кредит Капітал», заборгованість ОСОБА_2 станом на 20.08.2025 складає 58 800,00 грн, в тім числі: 15 000,00 грн – прострочене тіло, 42 300,00 грн – прострочені відсотки, 1 500,00 грн – заборгованість за комісією (а.с.17).
12.08.2025 позивачем направлено ОСОБА_2 досудову вимогу про виконання зобов`язання перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором №9163829 та негайно погасити заборгованість у сумі 58 800,00 грн за вказаними реквізитами (а.с.27).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст.1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 3-6,8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Отже, між відповідачем та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №9163829 про надання споживчого кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував.
Щодо стягнення з відповідача відсотків за договором про споживчий кредит №9163829 від 31.08.2022 року, суд враховує наступне.
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).
Відповідно до абз. 5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду у розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.08.2020 у справі № 813/402/17 дійшла висновку, що навіть за не введення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію»з 18.03.2014 в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022, який неодноразово продовжувався і діє на даний час. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і є особливим періодом.
Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. 
При цьому, п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у постановах: від 26.12.2018 у справі № 522/12270/15, від 14.05.2021 у справі № 502/1438/18, від 24.02.2022 у справі № 591/4698/20, від 12.05.2022 у справі № 336/512/18, від 18.01.2023 у справі № 642/548/21.
Як убачається з наданих представником відповідача документів, а саме: військового квитка серії НОМЕР_3 від 06.11.2015 року, довідки ВЧ НОМЕР_4 від 03.02.2026 року, витягів з наказів командира ВЧ НОМЕР_4 від 01.04.2022 року та т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_4 від 01.08.2025 року, відповідач ОСОБА_2 дійсно перебуває на військовій службі за мобілізацією з 01.04.2022 по теперішній час (а.с.88-93).
Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитні установи під час дії особливого періоду не мають права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі №502/1438/18.
За наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором «суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).» Даний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі N 642/548/21.
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за договором про споживчий кредит №9163829 від 31.08.2022 року в сумі 42 300,00 грн задоволенню не підлягають, оскільки відповідач, як військовослужбовець, згідно з п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів в особливий період.
На підставі викладеного суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково в розмірі 16 500,00 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 000,00 грн та за комісією в розмірі 1 500,00 грн, та про відмову в стягненні процентів.
Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У ч. 2 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
До позовної заяви позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» долучено свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2093 видане на ім`я адвоката Усенка М.І., договір про надання правничої (правової) допомоги №0107 від 01.07.2025 укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АО «Апологет», ордер на надання правничої допомоги від 02.07.2025 року, акт №Д/2674 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 20.08.2025, детальний опис наданих послуг від 20.08.2025 (а.с.28 на зв.-31).
Згідно з договором про надання правової допомоги укладеним між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АО «Апологет», сторони визначили предмет договору у виді надання правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами та наданні інших послуг, необхідних для забезпечення захисту прав і законних інтересів клієнта та на мовах, передбачених даним договором. Пунктом 1.1-1.3 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги (а.с.30).
За детальним описом наданих послуг, виконаних АО «Апологет», сторони погодили надання правових послуг у виді усної консультації клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором: час – 30 хв; ознайомлення з матеріалами кредитної справи: час 2 год; погодження правової позиції клієнта у справі: час – 30 хв; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта: час – 3 год 30 хв. Всього 6 год 30 хв (а.с.31 на зв.).
При цьому згідно акту наданих послуг (правової (правничої) допомоги №Д/2674 від 20.08.2025, сума наданих послуг складає 8 000,00 грн (а.с.31).
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Також представником відповідача ОСОБА_2 – адвокатом Остапенком О.П. на підтвердження розміру витрат відповідача на правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги №3/2026 року від 30.01.2026 року укладений між ОСОБА_2 та АО «Аргос», Перелік правничої допомоги, що надається АО «Аргос» із зазначенням орієнтовної вартості (додаток №1 до цього договору), ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_2 адвокатом Остапенком О.П. у Машівському районному суді Полтавської області від 31.01.2026 року, копії платіжних інструкцій від 30.01.2026, 04.02.2026, 19.02.2026 та 28.02.2026 року про сплату ОСОБА_2 за адвокатські послуги всього на загальну суму 17 500,00 грн, а також акт прийому-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги, за яким загальна сума наданих послуг/виконаних робіт АО «Аргос» наданих ОСОБА_2 складає 17 532,48 грн, враховуючи і суму сплати судового збору у розмірі 532,48 грн (а.с.85,94-96,133).
Крім цього, представником відповідача надано копію платіжної інструкції №1385 від 04.02.2026 року про сплату судового збору за подання заяви про скасування заочного рішення у розмірі 532,48 грн (а.с.97).
Так, звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 58 800,00 грн, тоді як за результатами розгляду справи позовні вимоги задоволено частково, на суму 16 500,00 грн, тобто 28 % задоволених позовних вимог.
Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. 
У цій справі сторони заявили до стягнення витрати на правничу допомогу та клопотання про зменшення розміру понесених іншою стороною витрат.
Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Суд, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що у цій справі, яка є справою незначної складності, витрати, заявлені позивачем у розмірі 8 000,00 грн та відповідачем у розмірі 17 532,48 грн не є співмірними із складністю справи, є завищеними щодо іншої сторони спору, та не відповідають виконаній адвокатом роботі, у зв`язку з чим вивчивши доводи, викладені у заявах про розподіл судових витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, характер та обсяг виконаної адвокатами роботи, суд уважає що витрати на правничу допомогу, понесену сторонами потрібно зарахувати та звільнити сторони від обов`язку сплачувати одна одній такі витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в : 
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит №9163829 від 31.08.2022 у розмірі 16 500,00 грн та судовий збір у розмірі 678,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів Львівської області, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя          С.М. Косик