Провадження № 2-а/742/23/26 
Єдиний унікальний № 742/1046/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Прилуки 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,
секретаря судового засідання - Сороки Ю.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – 

УСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Представник позивача адвокат Пастух О.В. звернувся до суду з позовом про скасування постанови №77 від 29.01.2026 р., винесеної в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач не вчиняв порушень вимог законодавства у сфері мобілізації, оскільки жодних повісток чи інших належних повідомлень про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК не отримував. Водночас накладення адміністративного стягнення здійснено з порушенням строків, визначених статтею 38 КУпАП, що є самостійною підставою для визнання такого рішення протиправним.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову.

ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.02.2026 р. відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
За відсутності заперечень сторін по справі, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на здійснювалося. 

ІІІ. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
3.1 Постановою №77 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.2101 КУпАП від 29.01.2026 р., складеною ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , на  ОСОБА_1 , який будучи військовозобов`язаним, своєчасно не пройшов військово-лікарську комісію, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

ІV. Оцінка суду.
4.1 Судовим розглядом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він в умовах особливого періоду, будучи обмежено придатним до військової служби, своєчасно не пройшов медичний огляд у строк до 05.06.2025 р.
4.2 15.02.2025 р. набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №4235-ІХ від 12 лютого 2025 року (далі - Закон №4235-ІХ), яким внесені зміни до Закону № 3621-IX та п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення викладено в новій редакції: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. 
Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».
4.3 Судом встановлено, що  ОСОБА_1  перебуває на обліку у  ІНФОРМАЦІЯ_3 . Витягом із АІКС "Оберіг" підтверджено, що  ОСОБА_1 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Позивач стверджував, що не проходження ним ВЛК обумовлене неотриманням від відповідача будь-яких повісток чи викликів.
Посилання позивача на те, що він не отримував повісток, суд оцінює як юридично неспроможні, оскільки обов`язок з проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби покладається на громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності вказаним вище Законом. 
Тобто, позивач мав обов`язок пройти медичний огляд в строк до 05.06.2025 р., однак не зробив цього. Факт не проходження медичного огляду у визначений Законом строк позивачем не заперечується. Більше того, отримання повістки не є юридичною передумовою для виникнення обов`язку.
4.4 З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 19.12.2025 р. було виявлено вказане порушення та зафіксовано в системі «Оберіг», направлено відповідне повідомлення до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, а 16.01.2026 р. відносно  ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, в поясненні до якого він зазначив, що не пройшов ВЛК у зв`язку з тим, що він був на роботі та на лікарняному.
Наявність відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на яку посилається позивач, жодним чином не звільняє військово зобов`язану особу від обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до служби у встановлений законом строк. Спеціальна норма Закону №4235-ІХ визначає чіткий дедлайн - 5 червня 2025 року, який є імперативним для всіх осіб зі статусом «обмежено придатний», незалежно від наявності інших підстав для відстрочки. Таким чином, ігнорування вимог закону свідчить про наявність умислу у формі протиправної бездіяльності.
Окрім того, відстрочка від призову регулює питання фактичного залучення до військової служби, а проходження ВЛК є елементом обліково-мобілізаційної процедури визначення придатності і Закон №4235-ІХ не містить жодних винятків для осіб із відстрочкою.
4.5 КУпАП не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді протоколів за ч.3 ст.210-1 КУпАП, і відповідне право було відновлено шляхом відкриття провадження за адміністративним позовом та надання можливості подачі пояснень чи клопотань. 
Суд звертає увагу на те, що позивач, незважаючи на обізнаність щодо розгляду справи, що підтверджується адміністративним протоколом, завчасно клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, і жодних доказів в спростування своєї вини ані відповідачеві, ані під час розгляду справи в суді, вже будучи представленим професійним адвокатом, не надав.
Суд вважає, що сам факт відсутності ОСОБА_1 під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, за умови його належного сповіщення та процесуальної бездіяльності, не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови. 
Більше того, не зважаючи на реальну можливість обґрунтувати протиправність оскаржуваної постанови, позивач та його представник, окрім власного суб`єктивного тлумачення вимог чинного законодавства, жодного належного та допустимого доказу в розпорядження суду не надали.
4.6 Згідно ч.9 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. 
Строк до 05.06.2025 р. встановлений для добровільного виконання вимоги закону, проте завершення цього строку не відміняє необхідність її виконання. Відповідно, весь час після 05.06.2025 р. особа, яка не виконала вимогу закону знаходиться у стані триваючого правопорушення.
Інше тлумачення цього строку і, відповідно, припинення обов`язку щодо проходження ВЛК після 05.06.2025 р. сприяло б ухиленню від виконання передбаченого законом обов`язку, стимулювало неправомірну поведінку та призвело б до неефективності дій з мобілізаційної роботи.
4.7 Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а отже постанова №77 від 29.01.2026 р. прийнята правомірно, відповідно до закону в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.

VІ. Судові витрати.
6.1. Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами. 
6.2. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, правові підстави для відшкодування судових витрат відсутні. 
Керуючись ст.ст.3,4,9,72,78,241-246,255,286,293,295-297 КАС України, суд –

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України. 
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя          В.Г.Павлов