ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 742/2731/25 Суддя (судді) першої інстанції: Фетісова Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В.В.,
суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови серії ЕНА №4741308 від 16 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 червня 2025 року та на додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просила про:
- скасування постанови серії ЕНА №4741308 від 16 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі та стягнення судових витрат.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 червня 2025 року позов задоволено.
Скасовано постанову серії ЕНА №4741308 від 16.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрито.
Додатковим рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 липня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Капічуленка Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови серії ЕНА №4741308 від 16 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволено частково.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 4 000,00 грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
В іншій частині заяви відмовлено.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, відповідачем подано апеляційні скарги, в яких просить скасувати спірні рішення суду, відмовивши в задоволенні позовних вимог та стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи апелянта аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяві та стосуються того, що конструкцією Renault Logan передбачена можливість встановлення задніх бризковиків, проте позивачем порушено вимоги п. 31.4.7 ПДР України, а відтак її правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, вказано на безпідставне стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які були завищеними.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, 16 травня 2025 року поліцейським Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Базан І.С. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4741308 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Копію постанови ОСОБА_1 отримала, права передбачені ст.268 КУпАП їй роз`яснені, що підтверджується її підписами у постанові, наданій на запит суду відповідачем.
Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , власником транспортного засобу Renault Logan д.н.з. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 є ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з правомірністю спірної постанови, позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття інспектора, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи .
Поряд з цим, частково відшкодовуючи позивачу витрати на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції вказав, що хоча сума витрат відповідно до акту виконаних робіт становить 8 000 грн, однак беручи до уваги складність справи, відсутність адвоката під час судового засідання, обсяг виконаних (наданих послуг) робіт адвокатом, які знайшли своє підтвердження в наданих адвокатом Капічуленко С.І. документах, заявлені витрати є завищеними, та слід відшкодувати такі витрати, стягнувши 4 000 грн з відповідача.
Аналізуючи обставини справи, доводи апелянта та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та відсутності правових підстав для задоволення апеляційних скарг, з огляду на таке.
Відповідальність за частиною 1 статті 121 КУпАП настає у випадку керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Згідно з підпунктом п. 31.4.7 е) Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що словосполучення «відсутній передбачений конструкцією» відноситься як до бампера або заднього захисного пристрою, так і до грязезахисних фартухів і бризковиків. 
Отже, якщо конструкцією транспортного засобу бризковики не передбачені, то це не буде порушенням вимог п. 31.4.7 е) Правил дорожнього руху України. Настання відповідальності за порушення наведеного п. 31.4.7 е) Правил дорожнього руху можливе за наявності двох обставин: по-перше, конструкцією транспортного засобу має бути передбачений бризковики, по-друге, зазначений елемент конструкції транспортного засобу має бути відсутній.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З копії листа АТ «РЕНО УКРАЇНА» від 30.05.2025 вих. №74 вбачається, що компанія АТ «Рено Україна» (надалі Імпортер) є офіційним імпортером автомобілів матки Renault в Україні та не здійснює їх роздрібний продаж, натомість реалізація автомобів кінцевим споживача здійснюється офіційними дилерами Renault, які є самостійними та незалежними від Імпартера юридичними особами. Повідомляють, що автомобіль Renault Logan, номер кузова НОМЕР_3 було продано офіційному дилеру у комплектації без бризковиків. Для автомобіля у заводській комплектації не містяться бризковики. Тобто, заводська конструкція Автомобіля ви конана без бризковиків, при цьому державними стандартами і номами законодавства також не вимагається обов`язкова їх наявність в конструкції Автомобіля. Водночас, заводською конструкцією Автомобіля передбачається можливість встановлювати бризковики на автомобіль як додаткові деталі, що можуть бути здійснено за відповідним зверненням до офіційної мережі дилерів Renault.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно вказав, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху.
Оскаржувана постанова не містить посилання на докази, на підставі яких встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Посилання відповідача на той факт, що поліцейський при винесенні постанови діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, особисто спостерігаючи порушення ПДР, не підтверджено жодними доказами.
Позивач не заперечує факту керування транспортним засобом RENAULT LOGAN AA6328OK без захисних бризковиків, однак заперечила наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Разом з тим, позивачем доведено, що конструкцією транспортного засобу Renault Logan, номер кузова НОМЕР_3 не передбачено обов`язкове встановлення захисних бризковиків, що виключає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП.
В частині тверджень апелянта про неправомірне стягнення на користь позивачки судових витрат на правничу допомогу та оскарження додаткового рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 липня 2025 року, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з вимогами частини 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Як вбачається з пункту 1 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 21/1905/25 від 19 травня 2025 року відповідно до якого представництво інтересів ОСОБА_1 під час надання правової допомоги здійснює адвокат Капічуленко Сергій Іванович; копію додаткової угоди №1 від 19 травня 2025 року до договору про надання правничої (правової) допомоги №21/1905/25 від 19 травня 2025 року, згідно якої вартість наданих юридичних послуг при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №4741308, складає 8 000 грн.; копію ордеру на надання правничої допомоги серії СВ №1127460 від 19 травня 2025 року, згідно якого адвокат Капічуленко Сергій Іванович на підставі договору про надання правничої допомоги №21/1905/25 від 19 травня 2025 року надає правничу допомогу у судових органах Самойленко Світлані Віталіївні; копію рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 17.03.2023 за №119; копію акту виконаних робіт до договору про надання правничої (правової) допомоги №21/1905/25 від 19.05.2025, згідно якого адвокатом Капічуленко С.І. надано правничу допомогу ОСОБА_1 , а саме: оскарження Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №4741308 в судовому порядку, вартістю 8 000 грн., які клієнт оплатив згідно копії квитанцій №б/н від 19.05.2025 та 24.06.2025.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. 
В контексті викладеного вище, судова колегія приходить висновку щодо наявності підстав для часткового відшкодування на користь позивача судових витрат, що і було зроблено судом першої інстанції, з урахуванням їх співмірності та складності справи. 
Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Перевіривши мотивування судових рішень та доводи апеляційних скарг, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку за наслідками розгляду даної справи, а підстави для скасування спірних судових рішень - відсутні.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, 

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 червня 2025 року та на додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 липня 2025 року - залишити без задоволення.
Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 червня 2025 року та додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 липня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко 

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко