СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Харків Справа № 922/2741/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Демідова П.В., суддя Мартюхіна Н.О.,
за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ЛАЙН» (вх. №101Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 (рішення ухвалено суддею Ольшанченко І.В. в приміщенні Господарського суду Харківської області 22.12.2025 о 15:55 год, повне рішення складено 26.12.2025) у справі №922/2741/25
за позовом керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області (61004, м. Харків, бул. Гончарівський, 20) в інтересах держави, в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ЛАЙН» (61012, м. Харків, вул. Зброярська, 3)
про стягнення 280818,74 грн

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 у справі №922/2741/25 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ЛАЙН» на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки по провулку Метизному, 14-А у місті Харкові (кадастровий номер 6310137900:11:004:0016) за період з 01.01.2021 по 28.02.2022 у сумі 280818,74 грн, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ЛАЙН» на користь Харківської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору в сумі 3369,80 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «МІКС-ЛАЙН» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати повністю рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 у справі №922/2741/25 за позовом керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області, в інтересах Харківської міської ради, до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ЛАЙН» про стягнення безпідставно збережених коштів та прийняти у даній справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні даного позову повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що 19.10.2018 між ТОВ «МІКС-ЛАЙН» та Харківською міською радою було укладено договір оренди землі з кадастровим номером 6310137900:11:004:0016, площею 1,4275 га, яка розташована за адресою: м. Харків, пров. Метизний, 14-А, для реконструкції нежитлових будівель літ «О-1», літ. «П-1», літ. «Р-1» під виробничі будівлі по виготовленню меблів. Договір укладено строком до 31.12.2020 року. Умовами п. 8 вказаного договору сторонами погоджено, що після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію листом-повідомленням. 27.11.2020 на виконання умов договору ТОВ «МІКС-ЛАЙН» звернулося до Харківської міської ради із листом вих. №042 від 27.11.2020, яким повідомила орендодавця про свій намір продовжити дію зазначеного вище договору оренди землі від 19.10.2018. Даний лист-повідомлення 27.11.2020 було отримано Харківською міською радою. При цьому міська рада не направляла заперечень у поновленні договору оренди вказаної земельної ділянки, приймаючи щомісячно сплачену орендну плату у сумі 671921,38 грн. Крім того, у разі закінчення дії договору оренди землі, повернення земельної ділянки за договором оренди землі повинно було відбуватись за актом прийому-передачі земельної ділянки. Проте, в даному випадку матеріали справи не містять ані заперечень Харківської міської ради на лист-повідомлення ТОВ «МІКС-ЛАЙН» щодо поновлення договору оренди спірної земельної ділянки, ані акту приймання-передачі орендодавцем від орендаря ТОВ «МІКС-ЛАЙН» спірної земельної ділянки за договором оренди землі. В свою чергу, незважаючи на наведені обставини судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не було взято до уваги поновлення договору оренди спірної земельної ділянки. Також, відповідач посилаючись на пункт 31 договору оренди землі, зазначає, що на виконання умов договору в період з 01.01.2021 по 27.02.2024 щомісячно сплачував орендну плату за договором, а Харківська міська рада приймала її. Крім того, за твердженням відповідача, суд першої інстанції не надав правової оцінки тому, що єдиним належним способом захисту прав у спірних правовідносинах є позовна вимога про стягнення з відповідача орендної плати по договору оренди від 19.10.2018, проте така вимога не заявлялась.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ЛАЙН» (вх.№101Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 у справі №922/2741/25; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 24.02.2026.
12.02.2026 від Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій прокурор просив залишити апеляційну скаргу без задоволенні, а рішення – без змін. 
18.02.2026 від Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення – без змін. 
24.02.2026 від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням на лікарняному. 
У судовому засіданні прокурор проти апеляційної скарги та клопотання відповідача про відкладення розгляду справи заперечував. 
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились. 
Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що підставою для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст. 270 ГПК України є неявка у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
При цьому відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
У даному випадку всі учасники справи повідомлені судом про дату та час судового засідання належним чином, про що свідчать довідки Східного апеляційного господарського суду про доставку електронного листа. Явка представників сторін не була визнана обов`язковою, а правова позиція відповідача викладена, зокрема, у відзиві на позов та апеляційній скарзі. При цьому, колегія суддів зауважує, що до клопотання про відкладення розгляду справи не додано жодних доказів на підтвердження наведених в ньому обставин. За таких обставин, суд не вважає клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи обґрунтованим та не вбачає підстав для його задоволення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.08.2025 №437911858 право власності на нежитлові будівлі літ. «О-1», загальною площею 362,4 кв м, літ. «П-1», загальною площею 102,4 кв м, літ. «Р-1», загальною площею 25,7 кв м, по провулку Метизному, 14-А, у м. Харкові 30.01.2017 було зареєстроване за ТОВ «МІКС-ЛАЙН», а 27.02.2024 внесено запис про припинення речового права. 
Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.08.2025 №437911905 нежитлова будівля літ. «Ф-1», загальною площею 1959,7 кв м, по провулку Метизному, 14а, зареєстрована з 27.11.2019 по 04.12.2019 за ТОВ «МІКС-ЛАЙН» на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 14.11.2019 №ХК141193180794. В подальшому, 05.12.2019 об`єкт нерухомого майна закрито у зв`язку з поділом, в результаті якого будівля літ. «Ф-1», загальною площею 1923,7 кв м, та будівля літ. «Х-1», загальною площею 36,0 кв м по провулку Метизному, 14а, перебувала у приватній власності ТОВ «Мікс-Лайн» з 05.12.2019, 27.02.2024 внесено запис про припинення речового права. Також, у приватній власності ТОВ «МІКС-ЛАЙН» на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ХК101210420100 по пров. Метизному, 14а з 12.05.2021 перебували: нежитлова будівля літ. «Ю-1», загальною площею 393,7 кв м; нежитлова будівля літ. «Ш-1», загальною площею 234,5 кв м; нежитлова будівля літ. «Ч-1», загальною площею 431,8 кв м; 27.02.2024 внесено запис про припинення речового права. 27.02.2024 право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за ТОВ «Контракт Продрезерв 5».
Відповідно до акту обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, пров. Метизний, 14-А від 21.01.2025 земельна ділянка з кадастровим номером 6310137900:11:004:0016 площею 1,4275 га за адресою: м. Харків, пров. Метизний, 14-А огорожена, доступ до земельної ділянки обмежений. На земельній ділянці знаходяться нежитлові будівлі літ. «О-1», літ «П-1», літ «Р-1», літ. «Ф-1», літ «Х-1», літ «Ю-1», літ «Ч-1», літ «Ш-1», право власності на які зареєстровано за ТОВ «Контракт Продрезерв 5».
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.07.2019 №НВ-6310758872019 державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6310137900:11:004:0016, загальною площею 1,4275 га. здійснено 27.02.2006; власник – Харківська міська рада. Також у витязі містяться відомості про оренду: орендар – ТОВ «МІКС-ЛАЙН», дата державної реєстрації речового права 23.10.2018. 
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.08.2025 №437911777 у Державному реєстрі речових прав 23.10.2018 зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6310137900:11:004:0016, загальною площею 1,4275 га на підставі договору оренди землі від 19.10.2018; строк дії: 31.12.2020, з правом пролонгації; орендодавець - Харківська міська рада, орендар – ТОВ «МІКС-ЛАЙН».
У серпні 2025 року керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова звернувся в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Господарського суду Харківської області з позовом, в якому, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог та виправлення описки, просить стягнути з ТОВ «МІКС-ЛАЙН» на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 280818,74 грн за використання земельної ділянки по провулку Метизному,14-А, у місті Харкові (кадастровий номер 6310137900:11:004:0016) у період з 01.01.2021 по 28.02.2022.
В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначав, що ТОВ «МІКС-ЛАЙН» з 01.01.2021 по 26.02.2024 використовувало земельну ділянку з кадастровим номером 6310137900:11:004:0016, площею 1,4275 га за адресою: м. Харків, пров. Метизний, 14-А, без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125, 126 ЗК України, а також без сплати коштів за землю в передбаченому законодавством розмірі.
Прокурор зазначає, що внаслідок використання ТОВ «МІКС-ЛАЙН» вищевказаної земельної ділянки без укладення договору оренди землі, територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси Харківської міської ради щодо неодержаних грошових коштів у розмірі орендної плати за землю. Недоотриманням безпідставно збережених коштів місцевим бюджетом порушує визначальні матеріальні потреби суспільства, територіальної громади м. Харкова як носія єдиного джерела влади в Україні, тобто порушуються інтереси держави в цілому, оскільки ослаблюються економічні основи місцевого самоврядування, що призводить до неможливості забезпечення виконання відповідних програм розвитку. У зв`язку з викладеним, прокурор зазначив, що Харківська міська рада є належним позивачем у вказаній справі. Про зазначені вище порушення Новобаварською окружною прокуратурою міста Харкова повідомлено Харківську міську раду листом від 03.07.2025 за № 52-106-4106вих-25. Харківська міська рада листом від 08.07.2025 повідомила, що заходи цивільно-правового характеру щодо використання ТОВ «МІКС-ЛАЙН» земельної ділянки з кадастровим номером 6310137900:11:004:0016, площею 1,4275 га по провулку Метизному, 14-А у місті Харкові без документів, що посвідчують право власності (користування) нею та без державної реєстрації цих прав, нею не вживались. Вказані обставини стали підставою для захисту порушених інтересів держави прокуратурою шляхом представництва в суді, у зв`язку з чим Новобаварською окружною прокуратурою міста Харкова Харківської області на адресу Харківської міської ради направлено повідомлення від 28.07.2025 в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що твердження позивача про використання ТОВ «МІКС-ЛАЙН» в період з 01.01.2021 по 28.02.2022 без достатніх правових підстав земельної ділянки кадастровий номер 6310137900:11:004:0016, площею 1,4275 га за адресою: м. Харків, пров. Метизний, 14-А не відповідає дійсності, оскільки вказана земельна ділянка використовувалася підприємством на підставі договору оренди землі 19.10.2018, термін дії якого було продовжено згідно з п. 8 даного договору. Отже, з урахуванням того, що ТОВ «МІКС-ЛАЙН» користувалось спірною земельною ділянкою в період з 01.01.2021 по 28.02.2022 на підставі договору оренди землі 19.10.2018, позовні вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів є незаконними. Щодо розміру заборгованості ТОВ «МІКС-ЛАЙН» зазначало, що ним повністю сплачено за оренду земельної ділянки кадастровий номер 6310137900:11:004:0016, площею 1,4275 га, розташованої за адресою: м. Харків, пров. Метизний, 14-А та заборгованість відсутня, що підтверджується довідкою від 26.03.2024.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не спростовано позовні вимоги прокурора, не надано доказів сплати безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки по провулку Метизному, 14-А у місті Харкові (кадастровий номер 6310137900:11:004:0016) за період з 01.01.2021 по 28.02.2022 у сумі 280818,74 грн, у зв`язку з чим дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.
Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке. 
Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення безпідставно збережених коштів на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України за використання земельної ділянки без оформлення правовстановлюючих документів.
Так, відповідно до приписів частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізуються через право постійного користування або право оренди.
Частиною першою статті 93 і статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).
Принцип платного використання землі передбачено й статтею 206 Земельного кодексу України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Водночас згідно зі статтями 122 - 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. 
Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України «Про оренду землі».
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.
Тобто власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.
В такий спосіб положення глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України, статті 1212 Цивільного кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Подібні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 2.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.
Отже фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16 та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17.
Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 вказав, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.
Також Верховний Суд наголосив, що для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно, насамперед, з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.
З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 6310137900:11:004:0016, розташована за адресою: м. Харків, пров. Метизний, 14-А належить територіальній громаді міста м. Харкова в особі міської ради.
Водночас на цій ділянці розташоване нерухоме майно, що у спірний період перебувало у власності ТОВ «МІКС-ЛАЙН», який фактично користувався вказаною землею у спірний період без належного оформлення речових прав на неї.
Відповідач не заперечує обставини користування спірною земельною ділянкою, проте зазначає, що користувався нею на підставі договору оренди землі від 19.10.2018, термін дії якого було продовжено згідно з п. 8 даного договору.
Так, матеріали справи місять договір оренди землі від 19.10.2018 укладений між Харківською міською радою (орендодавець) та ТОВ «МІКС-ЛАЙН» (орендар), відповідно д умов якого орендодавець на підставі рішення 19 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 18.04.2018 №1050/18 «Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів надання згоди та прийняття земельних ділянок у власність територіальної громади м. Харкова» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення – землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики оборони та іншого призначення, яка знаходиться м. Харків, пров. Метизний, 14-А (п. 1.1 договору). В оренду передається земельна ділянка (кадастровий номер 6310137900:11:004:0016) загальною площею 1,4275 га, на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна – нежитлові будівлі літ. «О-1», літ «П-1», літ «Р-1»; нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору згідно з витягом становить 10804176 грн. (дата формування витягу 22.06.2018) (п. 2, 3, 5 договору). 
Договір укладено строком до 31.12.2020. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію листом-повідомленням (п. 8 договору).
Згідно з п. 9 договору орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Розмір орендної плати за земельну ділянку на рік згідно з розрахунком №293/18 від 19.07.2018 становить: 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає: 324125,28 грн.; розмір орендної плати за земельну ділянку в місяць становить: 27010,44 грн.
Відповідно до п. 21 договору після припинення дії договору орендар за актом приймання – передачі повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. 
Неповернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє орендаря від плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за землю у цьому випадку вноситься у розмірах, визначених цим договором (пп. «л» п. 31 договору).
Дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено (п. 37 договору).
27.11.2020 ТОВ «МІКС-ЛАЙН» направило Харківській міській раді лист- повідомлення про намір продовжити дію договору оренди землі №б/н від 19.10.2018, який укладено строком до 31.12.2020 на оренду земельної ділянки площею 1,4275 га, кадастровий номер 6310137900:11:004:0016, з цільовим призначенням - 11.02. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, вид використання - для реконструкції нежитлових будівель, розташована за адресою: м. Харків, пров. Метизний, 14А. Вказане повідомлення зареєстровано Харківською міською радою 27.11.2020. 
Оскільки Харківською міською радою відповідь/заперечення на вказаний лист – повідомлення не надано, відповідач вважає договір оренди землі продовженим на підставі п. 8 договору. 
Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
16.01.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» (а відповідні положення п. 8 цього Закону, з урахуванням його «Прикінцевих та перехідних положень» - з 16.07.2020), яким ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції.
Розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» доповнено абз. 3 і 4 такого змісту:
«Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені ст. 33 цього Закону та ст. 126-1 ЗК України.
Правила, визначені ст. 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.»
Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
За змістом ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 зазначила, що ч. ч. 5, 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.
За загальним правилом, викладеним у ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.
Спеціальне правило, викладене у ч. 6 Закону України «Про оренду землі», розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.
Отже, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено загальну процедуру дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі, за якої завершення процедури поновлення договору полягало в укладенні додаткової угоди (за згодою сторін чи за судовим рішенням).
Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» істотно змінено редакцію ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка тепер стосується лише переважного права орендаря (ч. ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»). Поновлення ж договору (ч. 6 попередньої редакції ст. 33) тепер регулюється ст. 126-1 ЗК України.
При цьому відповідно до абз. 4 роз. IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» правила, визначені ст. 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.
Поняття «поновлення договору оренди», про яке йдеться у абз. 4 роз. IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» базується саме на положеннях ст. 126-1 ЗК України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах.
Укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.
Тому поняття «поновлення договору оренди», про яке йдеться у абз. 4 роз. IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» та поняття «поновлення договору оренди», яке містилось у Законі України «Про оренду землі» у попередній редакції, є змістовно різними.
За загальним правилом дії законів у часі застосуванню підлягає ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою, адже вказівки про інше положення законодавства не містять (див. постанову Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21).
Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення відповідача до позивача з листом-повідомленням про намір продовжити дію договору оренди землі діяла нова редакція Закону України «Про оренду землі» із внесеними змінами.
Так, відповідно до ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.
До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із ст. 122 ЗК України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Згідно з ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.
Суд зазначає, що ст. 33 Закону України «Про оренду землі» встановлює алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та передбачає певні правові запобіжники для захисту орендаря від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.
Поряд із цим суд звертає увагу, що редакція ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка підлягає застосуванню спірних правовідносин, не передбачає можливості автоматичного поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, як це було передбачено у попередній редакції ч. 6 цієї норми (див. постанову Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 925/1423/24).
З положень статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка регламентує порядок дій орендаря у разі його бажання реалізувати своє переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк, вбачається, що орендар має надати проект договору, оскільки досягнення згоди по всіх істотних умовах та належна форма є ключовими для укладення договору, в свою чергу лише лист - повідомлення відповідача про намір продовжити строк дії договору без відповідного проекту та без укладення додаткової угоди до договору, не свідчить про досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору та про поновлення його дії.
Оскільки строк, на який укладено договір оренди, закінчився 31.12.2020, а в матеріалах справи відсутній докази укладення нового договору /додаткової угоди до договору про поновлення дії договору, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для твердження про наявність договірних правовідносин між сторонами у період, визначений позивачем для стягнення безпідставно збережених коштів.
Окремо судова колегія наголошує, що в матеріалах справи міститься акт приймання – передачі земельної ділянки (кадастровий номер 6310137900:11:004:0016) від 02.05.2024. Тому, твердження відповідача про відсутність такого акту є безпідставними. 
Крім того, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.08.2025 №437911777 вбачається, що відомості про припинення речового права оренди внесено 31.01.2025 на підставі акту приймання – передачі, серія та номер: 57/24, виданого 02.05.2024, видавник: Департамент земельних відносин /ТОВ «МІКС-ЛАЙН». 
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що оформлення акту прийому-передачі земельної ділянки є наслідком припинення дії договору оренди, а не підставою його припинення.
Також, безпідставними є посилання позивача на п. 31 договору, який передбачає обов`язок орендаря у разі неповернення земельної ділянки сплачувати за землю у розмірі, визначеному договором, оскільки договір припинив свою дію, а встановлені договором умови не можуть бути застосовані до спірного періоду.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 922/247/21, де зазначено, що за змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відсутністю правової підстави вважається такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин та їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. При цьому положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі шляхом розірвання договору (див. подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 915/411/19, від 21.02.2020 у справі № 910/660/19, від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19). Відповідно до положень статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. За відсутності доказів поновлення такого договору в поряду, що визначений статтею 33 цього Закону або ж укладення нового договору оренди, відсутні й підстави для висновку про те, що орендар, який не повернув земельну ділянку за актом прийому-передачі, користується нею на відповідній правовій підставі, а тому стягнення з такого орендаря безпідставно збереженої орендної плати в порядку приписів статті 1212 ЦК України є цілком правомірним.
Судом також встановлено, що позивач здійснив розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ «МІКС-ЛАЙН» коштів за період з 01.01.2021 по 28.02.2022 у сумі 280818,74 грн на підставі витягу №НВ-9953749152024 від 14.11.2024 із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 6310137900:11:004:0016, виходячи з розміру нормативної грошової оцінки землі у сумі 28734629,63 грн. При цьому, позивач врахував Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затверджене рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08, а також інформацію Головного управління ДПС у Харківській області від 26.12.2024 за №26543/5/20-40-04-07-12, відповідно до якої за даними податкових декларацій з плати за землю ТОВ «МІКС-ЛАЙН» задекларовано до сплати та сплачено за земельну ділянку площею 1,4275 га за 2021 рік – 620235,12 грн (51686,26 грн щомісячно), за січень 2022 року – 51686,26 грн.
Так, за розрахунком позивача, розмір орендної плати, за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 6310137900:11:004:0016 площею 1,4275 га за адресою: м. Харків, пров. Метизний, 14-А за період з 01.01.2021 по 28.02.2022 складає 280818,74 грн., з яких:
- за період з 01.01.2021 по 20.01.2021 - становить 13133,31 грн як різниця між розміром плати за землю, яка повинна надійти до місцевого бюджету, та фактично здійсненою оплатою за користування земельною ділянкою (46479,28 - 33345,97); 
- за період з 21.01.2021 по 20.04.2021 - відповідно 7088,18 грн (163258,49 – 156170,31);
- за період з 21.04.2021 по 31.12.2021 - відповідно 169638,59 грн (600357,42 - 430718,83);
- за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 - відповідно 90958,66 грн (142644,92 – 51686,26).
Відповідачем не спростований наданий позивачем розрахунок. Заперечень стосовно застосованих позивачем коефіцієнтів, ставки орендної плати, порядку визначення нормативної грошової оцінки апеляційна скарга не містить.
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 ГПК України).
Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ЛАЙН» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 у справі №922/2741/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 27.02.2026.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя П.В. Демідова 

Суддя Н.О. Мартюхіна