Справа № 449/363/26 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" березня 2026 р.          м. Перемишляни
головуючого судді:    Гуняк О.Я.,
з участю секретаря судових засідань: Подусівської Л.В.,
заявника:      ОСОБА_1 ,
представника заявника:    ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Перемишляни цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , заінтересована особа – ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

встановив:

на адресу Перемишлянського районного суду Львівської області, надійшла заява від представника заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , в якій остання просить видати обмежувальний припис ОСОБА_3 на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: 
?перебування у кімнаті в якій проживає ОСОБА_1 за адресою: 
АДРЕСА_1 ; 
?наближення на відстань 50 м до місць, де часто перебуває ОСОБА_1 (магазини, місце роботи-школа); 
?не перешкоджати ОСОБА_3 користуватися приміщеннями ОСОБА_1 , що перебувають у спільному користуванні будинку в АДРЕСА_1 , зокрема санвузол, ванна кімната, коридори, кухня, підвал, горище та інші приміщення, не чинити перешкод у користуванні побутовою технікою; 
?повне обмеження будь-якого спілкування з ОСОБА_1 .
В обґрунтування своїх заяви посилається на те, що  ОСОБА_1 є колишньою дружиною ОСОБА_3 , оскільки згідно рішення Перемишлянського районного суду 10.10.2023 року між ними шлюб розірвано. Зазначає, що вони проживають в будинку по АДРЕСА_1 , який належить їм на праві спільної сумісної власності. Стверджує, що 29.10.2025 року рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області будинок в АДРЕСА_1 та земельну ділянку за тією ж адресою визнано спільним майном подружжя, за нею визнано ідеальної частки згаданого майна, зокрема будинку в якому вони проживають з ОСОБА_3 .. Звертає увагу, що ОСОБА_3 не дає їй можливості спокійно проживати разом з повнолітніми дітьми у будинку, наносить їй побої, не дає можливості спокійно користуватися побутовою технікою, яку вони придбали під час шлюбу, користуватися приміщеннями, які перебувають у спільному користуванні, часто стає неадекватним, влаштовує дебоші, скандали, постійно погрожує фізичною розправою, обзиває нецензурною лайкою, створює нестерпні умови для проживання у спільному будинку, принижує її жіночу гідність. Наголошує, що зі сторони ОСОБА_3 впродовж багатьох років є наявним постійне психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_1 , постійні образи в її адресу, які виражаються у грубій нецензурній лайці, погрози у фізичній розправі, залякування, що при зверненні у правоохоронні органи з заявою до неї буде застосовано фізичну силу, постійні приниження, що призводить її до відчаю. Зауважує, що неадекватна поведінка ОСОБА_3 16.01.2026 року, 04.02.2026 р., 05.02.2026 року, що виражалась у нанесення їй тілесних ушкоджень, погроз, нецензурних висловів, змусили її звернутися в правоохоронні органи з заявою, де в наслідку було складено адміністративні протоколи про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, які були розглянуті Перемишлянським районним судом та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності - 19.02.2026 р.. Стверджує, що особливо після розірвання шлюбу, вона зазнає психологічного та фізичного тиску з боку ОСОБА_3 , на її адресу надходять погрози з претензіями, образи, шарпанина, тілесні ушкодження. Зазначає, що вона не маю можливості нормально проживати в своєму будинку разом з дітьми. Вважає, що з огляду на дані обставини щодо наявності психологічного насильства, що чинить ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , а також наміри  ОСОБА_3 , що виражаються у погрозах, знущанні, залякуванні вважаю, що  ОСОБА_1 , як жертва такого насильства, потребує захисту.
У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали в повному обсязі.
ОСОБА_1 повідомила, що ОСОБА_3 знущається з неї як словесно, так і фізично. Застосовує щодо неї фізичне насильство, це відбувається раптово, може підійти до неї ззаду та схопити її несподівано за волосся. Б`є руками, брав ножа і погрожував. Вона не може зорієнтуватися. Постійно його боїться, замикає двері. Чотири рази зверталася із приводу насильницьких дій ОСОБА_3 в поліцію. 
Заінтересована особа – ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши наявні документи, суд дійшов висновку, що заява про винесення обмежувального припису підлягає до задоволенню виходячи з наступного.
Розділом IV глави13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.
Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування)особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб,- за місцезнаходженням цього закладу.
Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису приймається на підставі оцінки наявності ризиків і видається строком від одного до 6-тишести місяців.
Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017р. №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;
Згідно з п.4 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).
Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.24та п. 1 ч. 1 ст.26 Закону №2229-VIIIдо спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.
Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Частиною 2ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 29.10.2025 р., позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя – задоволено, визнано спільним майном подружжя - житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0507 га, для будівництва і обслуговування даного житлового будинку, в АДРЕСА_1 та розділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності, набуте за час шлюбу, визнавши за ОСОБА_1 1/2 ідеальної частки майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянки площею 0,0507 га, для будівництва і обслуговування даного житлового будинку (Кадастровий номер 4623310100:03:003:0119) в АДРЕСА_1 , іншу половину зазначеного майна в частині 1/2 частки виділити ОСОБА_3 .
Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.10.2023 р., позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу – задоволено та розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , укладений 30.11.1992 р. у Корелицькій сільській раді Перемишлянського району Львівської області, актовий запис № 10.
Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 19.02.2026 р. ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.2 ст. 173-8 КУпАП.
З дослідженого в судовому засіданні аудіозапису, який містяться на компакт диску, вбачається, що ОСОБА_1 зазнає домашнього насильства з боку колишнього чоловіка - ОСОБА_3 ,а саме діяння психологічного характеру, погрози вчинення діянь фізичного характеру.
Оцінюючи вищенаведені докази, суд констатує, що заявник ОСОБА_1 зазнала зі сторони заінтересованої особи ОСОБА_3 домашнього насильства у формі психологічного насильства, а відтак, наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення заінтересованою особою насильства відносно заявника у майбутньому та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, з урахуванням оцінки ризиків та з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалої ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 .
При цьому, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису, як шість місяців є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту здоров`я особи.
На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст.247,259,263-265,268,350-1,350-6 ЦПК України, суд, -
ухвалив:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 - задовольнити.
Видати обмежувальний припис ОСОБА_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 (шість) місяців, яким покласти на нього наступні обов`язки:
?заборонити перебування у кімнаті в якій проживає ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; 
?заборонити наближення на відстань 50 м до місць, де часто перебуває ОСОБА_1 (магазини, місце роботи-школа); 
?не перешкоджати ОСОБА_3 користуватися приміщеннями ОСОБА_1 , що перебувають у спільному користуванні будинку в АДРЕСА_1 , зокрема санвузол, ванна кімната, коридори, кухня, підвал, горище та інші приміщення, не чинити перешкод у користуванні побутовою технікою; 
?повне обмеження будь-якого спілкування з ОСОБА_1 .
Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис на профілактичний облік, направивши копію рішення для відома та виконання.
Копію рішення направити заявнику та заінтересованій особі для відома.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заявник: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою:  АДРЕСА_1 . 
Заінтересована особа: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою:  АДРЕСА_1 . 

Суддя          Гуняк О.Я.