1	Справа № 335/8761/25  2/335/662/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалагінової А. В.,
за участі секретаря судового засідання Савченко О. І.,
прокурора Велєвої К. С., 
 
представника позивача Кисельової О. О., 
 
представника відповідача Вишнякова Д. О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 за адресою: вул. Перемоги, буд. 107Б, м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редьки Миколи Валерійовича в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна,

 
ВСТАНОВИВ:

04.09.2025 заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редька М. В. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є власником нежитлової будівлі літера А (реєстраційний номер майна: 11543856), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана будівля розміщена на земельній ділянці загальною площею 0,1460 га з кадастровим номером 2310100000:05:001:0164, яка перебувала в оренді ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі від 29.08.2006 № 040626100784 зі строком до 29.08.2016. Проте, починаючи з вказаного часу ОСОБА_1 не було продовжено строку оренди цієї земельної ділянки, відповідне право оренди вказаної ділянки дотепер не зареєстроване. 
Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Запорізькій області від 29.08.2025 № 8209/5/08-01-24-05-12 ОСОБА_1 не є платником плати за землю, не звітує та не сплачує земельний податок та/або орендну плату за землю з фізичних осіб за земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:05:001:0164 за період з 2017 по 2025 роки.
Згідно з витягами № 1607/207-17 від 25.10.2017 та № 1588/207-17 від 02.10.2017 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:05:001:0164 складає 7 848 186,20 грн. Згідно з витягом від 28.01.2025 нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 11 687 022,60 грн. 
Запорізькою міською радою на підставі зазначеної інформації, документів та рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 30.06.2015 № 6 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» здійснено розрахунки недоотриманих доходів за фактичне користування ОСОБА_1 вказаною земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) за період з 03.04.2017 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.01.2025. 
Згідно з цими розрахунками загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування зазначеною вище земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за період з 03.04.2017 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.01.2025, становить 1 738 585,39 грн. 
Отже, ОСОБА_1 (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшено вартість власного майна, а Запорізькою міською радою (потерпілим) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати ОСОБА_1 за рахунок міської ради.
Враховуючи, що ОСОБА_1 до теперішнього часу користується вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) він має відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які вона не одержала, у вигляді несплаченої орендної плати за період з 03.04.2017 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.01.2025 розміром 1 738 585,39 грн. 
З наведених підстав просив позовні вимоги задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізької міської ради дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, розміром 1 738 585,39 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору розміром 20 863 грн (а. с. 2–10).
Відповідач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Д. О. позовні вимоги не визнав, у відзиві зазначивши, що прокурор не довів в межах даної судової справи необхідності звернення до суду із позовною заявою задля захисту інтересів держави замість органу місцевого самоврядування, з огляду на що провадження в даній судовій справі відкрито помилково й позовну заяву необхідно залишити без розгляду.
Також зазначив, що з урахуванням приписів ст. 1212 ЦК України, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Тобто, визначальною підставою для застосування положень статті 1212 ЦК України є той факт, що майно набуте особою без достатньої правової підстави, повинно в обов`язковому порядку вибути з його володіння. У даному випадку право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці, зареєстровано за відповідачем на підставі норм діючого законодавства України та ставиться під сумнів. Водночас, предметом позову є вимога позивача про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна у спірний період, безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі ст. 1212 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій розміщене нерухоме майно. Набуття відповідачем у власність вказаного нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу є юридичним фактом, який породжує у відповідача в майбутньому цивільний обов`язок оформлення правових підстав користування земельною ділянкою. Отже, відповідач набув майно на правових підставах, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству. Сам по собі факт відсутності оформлення оперативного права на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна відповідача у справі (користувача земельною ділянкою), не може бути підставою для застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 ЦК України, оскільки право на користування земельною ділянкою в силу приписів статті 377 ЦК України та статті 120 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) набувається у момент набуття права власності на будівлю, розташовану на цій земельній ділянці.
Крім того, з огляду на положення п. 287.1 ст. 287, п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України (далі – ПК України) відповідач як землекористувач має обов`язок сплачувати саме податок за земельну ділянку, натомість позивач не може претендувати на стягнення неодержаної орендної плати, адже позивачем та відповідачем не було укладено відповідного договору оренди.
Також вказав на недоведеність належними доказами проведеного розрахунку ціни позову, оскільки цей розрахунок складено із порушенням вимог Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284 (далі – Порядок). Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Оскільки, під збитками мається на увазі також неодержані доходи, то положення Порядку підлягають застосуванню до цих спірних правовідносин. За змістом п. 2 Порядку розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. 
Водночас, розрахунок складено виключно представниками позивача, в той же час за Порядком мав бути оформлений акт комісією, до складу якої мали б увійти представники Держгеокадастру, а також відповідач. Відповідача не було запрошено до участі у визначенні розміру збитків. Таким чином, наданий позивачем розрахунок розміру недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою не може братися судом до уваги.
З наведених підстав просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с. 124–130).
Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 09.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження та призначене підготовче судове засідання на 15.10.2025 на 11:00 год., встановлено строки для подання заяв по суті справи учасникам процесу (а.с. 88).
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 10.09.2025 задоволено заяву заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редьки М. В. в інтересах держави в особі Запорізької міської ради про забезпечення позову, внаслідок чого накладено арешт на нерухоме майно – нежитлову будівлю літ. А, загальною площею 513,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 11543856), що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ). Постановою Запорізького апеляційного суду від 26.11.2025 у цій справі ухвала суду першої інстанції від 10.09.2025 змінена шляхом доповнення її резолютивної частини зазначенням, що арешт на нерухоме майно накладено в межах суми позову 1 738 585,39 грн (див. виділені матеріали про забезпечення позову – арк. 135–142).
15.09.2025 від представника Запорізької міської ради Кисельової О. О. надійшла заява про залучення до участі у справі в якості представника позивача та ознайомлення з матеріалами справи шляхом надання до них доступу в системі «Електронний суд».
30.09.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вишнякова Д. О. про ознайомлення з матеріалами справи шляхом надання до них доступу в системі «Електронний суд».
02.10.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вишнякова Д. О. про відкладення підготовчого судового засідання, призначеного на 15.10.2025, у зв`язку із зайнятістю представника відповідача в інших судових процесах.
09.10.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вишнякова Д. О. про надання можливості ознайомитись із заявою про забезпечення позову та ухвалою про забезпечення позову шляхом додавання даних процесуальних документів до «Електронного суду».
09.10.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому, серед іншого, просив залишити позов без розгляду.
15.10.2025 надійшла відповідь на відзив від представника позивача Запорізької міської ради Кисельової О. О., в якій підтримала доводи позовної заяви та посилалась на наявність визначених законом підстав для стягнення з відповідача на користь Запорізької міської ради безпідставно збереженої орендної плати за користування земельною ділянкою, на якій розташоване належне відповідачу нерухоме майно (а.с. 131–140).
Також, 15.10.2025 надійшла відповідь на відзив від прокурора, в якій зазначив підстави звернення прокурора до суду із цим позовом із посиланням на практику Верховного Суду, та додатково зазначив правові підстави для задоволення позову (а.с. 144–149).
15.10.2025 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 17.11.2025.
16.10.2025 надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вишнякова Д. О. про повернення без розгляду відповіді на відзив прокурора, в обґрунтування якого посилався на те, що прокурор не є позивачем у справі, а позивач – Запорізька міська рада вже скористалась відповідним правом і подала відповідь на відзив.
Вказані доводи представника відповідача суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 57 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.
Відтак, прокурор при зверненні до суду в інтересах іншої особи, у даному випадку, Запорізької міської ради, і участі в розгляді справи має такі ж права, що і позивач, зокрема право на подання заяв по суті справи, відповіді на відзив. Отже, відповідь на відзив, подана прокурором, не підлягає поверненню без розгляду.
Також, 16.10.2025 надійшли заперечення представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вишнякова Д. О. на відзив Запорізької міської ради, в яких зазначив про недоведеність позивачем фактичних обставин, які в силу положень ст. 1212 ЦК України є підставою для стягнення з відповідача грошових коштів у зазначеному в позові розмірі (а.с. 158–160).
17.10.2025 надійшло клопотання представника Запорізької міської ради Кисельової О. О. про долучення доказів направлення на адресу відповідача ОСОБА_1 відповіді на відзив.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 17.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вишнякова Д. О. про залишення позовної заяви без розгляду. 
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 17.11.2025 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.12.2025.
08.12.2025 оголошено перерву у розгляді справи до 26.01.2026.
26.01.2026 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для його виготовлення до 05.02.2026.
У судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, направив до суду свого представника.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. При ухваленні рішення також просив вирішити питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу.
Заслухавши учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.01.2025 № 409344779, 28.07.2005 за відповідачем ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2000 за № 152, який укладений з Запорізьким філіалом Товарної біржі «Всеукраїнської біржі нерухомості» (ідентифікаційний номер юридичної особи: 30057035), зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літера А (реєстраційний номер майна: 11543856), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).
Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, вищевказаний об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1460 га з кадастровим номером 2310100000:05:001:0164 (а.с. 24). 
Вищезазначена земельна ділянка, відповідно до листа Департаменту управління активами Запорізької міської ради від 02.05.2025 № 3240/01/01-07/3921 «Про надання інформації», наданого на запит Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя від 03.04.2025, перебувала в оренді ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі від 02.08.2006 № 040626100784, укладеного на строк десять років, тобто до 02.08.2016 (а.с. 19). Копії договору оренди землі від 02.08.2006 та додаткових угод до нього від 31.07.2009, 21.09.2009, 10.02.2010 долучено до матеріалів цієї справи.
Судом встановлено, що з часу закінчення строку оренди ОСОБА_1 не звертався до Запорізької міської ради з питань продовження строку оренди вищезазначеної земельної ділянки та укладення відповідного договору оренди.
Вказане також підтверджується долученими до позовної заяви листом Департаменту (апарату) виконавчого комітету Запорізької міської ради від 14.04.2025 № 13-32/260 (а.с. 20), листом Головного управління ДПС у Запорізькій області від 19.03.2025 № 2923/5/08-01-24-05-11 (а.с. 21–22), а також долученими до матеріалів справи листами Департаменту (апарату) виконавчого комітету Запорізької міської ради від 12.12.2025 № 13-19/1025, Відділу по роботі зі зверненнями громадян та з питань доступу до публічної інформації від 16.12.2025 № 073/03.4-18.
Також, згідно з інформацією з Державного земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 23, 24) право оренди земельної ділянки загальною площею 0,1460 га з кадастровим номером 2310100000:05:001:0164 до теперішнього часу не зареєстровано. Листом Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 22.08.2025 № 06.1-15/1617 на запит прокурора повідомлено, що ОСОБА_1 як платник орендної плати за землю в 2023–2025 рр. не значиться (а.с. 34). 
Згідно з витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1607/207-17 від 25.10.2017 (а.с. 12) та № 1588/207-17 від 02.10.2017 (а.с. 13) нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:05:001:0164 складає 7 848 186,20 грн. 
Згідно з витягом № НВ-2300019442025 від 28.01.2025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 11 687 022,60 грн (а.с. 11). 
Запорізькою міською радою на підставі зазначеної інформації, документів та рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 30.06.2015 № 6 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» здійснено розрахунки недоотриманих доходів за фактичне користування ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 1460 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 ) без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) за період з 03.04.2017 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.01.2025 (а.с. 30–31). 
Згідно вказаних розрахунків загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування зазначеною вище земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за період з 03.04.2017 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.01.2025, становить 1 738 585,39 грн, зокрема: за період з 03.04.2017 по 31.12.2017 - 176 101,38 грн; за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 – 235 445,59 грн; за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 – 235 445,59 грн; за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 – 215 502,15 грн; за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 – 235 445,59 грн; за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 – 297 838,67 грн; за період 01.01.2024 по 31.12.2024 - 313 028,44 грн; за період з 01.01.2025 по 31.01.2025 - 29 777,98 грн.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
 
Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
 
Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 
 
При цьому, згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. 
 
За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки. 
 
Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). 
 
Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. 
 
Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України). 
 
Водночас, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. 
 
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 
 
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 
 
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. 
 
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. 
 
За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. 
 
Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. 
 
Відтак, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. 
 
Аналогічний за змістом висновок наведено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.
 
Відтак, є помилковими посилання представника відповідача у відзиві на позов на те, що у спірних правовідносинах не підлягають застосуванню положення ст. 1212 ЦК України та, відповідно, посилання на неправомірність розрахунку доходу, одержаного відповідачем внаслідок використання безпідставно набутого майна, що наданий позивачем на обґрунтування ціни позову, оскільки вказаний дохід не є збитками, розмір яких підлягає обчисленню відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284. 
 
У межах спірних правовідносин позивачем доведено, що відповідач фактично користувався земельною ділянкою, адже на вказаній земельній ділянці знаходиться належна позивачу будівля, використання якої окремо без земельної ділянки є неможливим. Також, враховуючи цю обставину, позивач не мав змоги пропонувати іншим особам спірну земельну ділянку в оренду. Відтак, відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави (за відсутності укладеного договору оренди) за рахунок власника цієї ділянки (Запорізької міської ради) зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
 
Як зазначено судом вище, розмір вказаних коштів згідно з наданим позивачем розрахунком складає загалом 1 738 585,39 грн. Правильність вказаного розрахунку відповідачем на засадах змагальності цивільного судочинства не спростована. Доводи представника відповідача зводились до недотримання позивачем порядку проведення цього розрахунку, регламентованої нормативно-правовим актом, який не є застосовним у спірних правовідносинах. 
 
Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вищезазначена сума грошових коштів у повному обсязі.
 
Інші доводи представника відповідача зводились до недоведеності підстав звернення прокурора із цим позовом до суду. Водночас, цим доводам суд надав оцінку в ухвалі від 17.11.2025, якою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду з наведеної підстави (а.с. 176), зокрема, суд дійшов висновку, що прокурором при зверненні до суду із цим позовом було достатнім чином обґрунтовано, в чому саме полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту, наведено посилання на визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, – Запорізьку міську раду. 
Крім того, за висновками Великої Палати Верховного Суду, наведених у постановах від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц, в яких вирішувалося питання, чи вживали компетентні державні органи належні заходи для захисту інтересів держави протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або мало було стати відомо про можливе порушення інтересів, зазначено, що розумність строку має визначатися судами з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (через закінчення перебігу позовної давності; можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Предметом позову прокурора є стягнення з відповідача на користь Запорізької міської ради доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, за період з 03.04.2017 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.01.2025 у розмірі 1 738 585,39 грн. Отже, прокурором було встановлено, що Запорізькою міською радою протягом розумного строку не було вжито заходів щодо захисту інтересів територіальної громади, що призвело до порушення інтересів територіальної громади у вигляді недоотримання до бюджету вищезазначеної суми грошових коштів, що є значним розміром, що надавало прокурору підстави для звернення до суду із даним позовом.
Підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редьки М. В. в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Отже, з ОСОБА_1 на користь Запорізької міської ради підлягають стягненню доходи, які він одержав у вигляді несплаченої орендної плати за земельну ділянку, за період з 03.04.2017 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 31.01.2025 загальним розміром 1 738 585,39 грн.
 
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду із цим позовом розміром 20 863,02 грн, що документально підтверджені (а.с. 1). Судові витрати на правничу допомогу, понесені відповідачем, розподілу не підлягають.
 
Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 10.09.2025, з урахуванням її зміни постановою Запорізького апеляційного суду від 26.11.2025, у вигляді арешту на нерухоме майно – нежитлову будівлю літ. А, загальною площею 513,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , в межах суми позову 1 738 585,39 грн, на підставі ч. 7 ст. 158 ЦПК України продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 8 цієї ж статті, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
 
Керуючись ст.ст. 4, 76-80, 141, 247, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

 
Позов заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редьки Миколи Валерійовича в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізької міської ради дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, за період з 03 квітня 2017 року по 31 грудня 2021 року та з 01 січня 2023 року по 31 січня 2025 року у розмірі 1 738 585 (один мільйон сімсот тридцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 39 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя (адреса місцезнаходження: вул. Якова Новицького, буд. 5, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, розрахунковий рахунок UA438201720343180001000000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ЄДРПОУ 02909973, код класифікації видатків бюджету – 2800) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 20 863 (двадцять тисяч вісімсот шістдесят три) гривні 02 копійки.
Скорочене (вступна та резолютивна частина) рішення складене та проголошене 05 лютого 2026 року.
Рішення складене в повному обсязі 13 лютого 2026 року.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Особа, яка звернулась до суду з метою представництва інтересів держави – Заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редька Микола Валерійович, адреса: вул. Якова Новицького, буд. 5, м. Запоріжжя, 69035;
Позивач – Запорізька міська рада, ЄДРПОУ 04053915, місцезнаходження: пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105;
Відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Суддя          А. В. Шалагінова