521/5498/26
1-кп/521/1545/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
з секретарем – ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026164470000098 від 10.03.2026 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майори Біляївського (нині – Одеський) району Одеської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , неодруженого, неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого (неофіційно працюючого за наймом на будівництві), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , 10 березня 2026 року приблизно об 11 годині 55 хвилини, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи свій мобільний телефон, замовив у невстановленої особи, що є власником чат-боту «МАТРИКС БОТ» в додатку «Телеграм», особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, сплативши за неї грошові кошти в сумі 390 гривень через платіжний термінал самообслуговування, адресу якого не встановлено, чек не зберіг. Після чого, отримавши вказівки від невстановленої особи з місцем розташування особливо небезпечної психотропної речовини, перебуваючи біля будинку № 168 на вулиці Малішевського в місті Одесі, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995, не маючи на те спеціального дозволу, привласнив із землі полімерний пакет із застібкою з вмістом кристалічної речовини білого кольору, масою 0,366 г, яка містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, кількісний вміст якої складає 0,278 г, тим самим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину для власного вживання та без мети збуту.
У подальшому, ОСОБА_3 маючи прямий умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено – PVP, з кількісним вмістом PVP 0,278г, помістив полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору до внутрішньої кишені куртки, одягненої на ньому, тим самим став незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину при собі для власного вживання та без мети збуту до моменту добровільної видачі працівникам поліції Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області та подальшого її вилучення о 13 годині 37 хвилин 10 березня 2026 року під час проведення огляду місця події біля будинку № 153 на вулиці Малішевського в місті Одесі.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додано письмову заяву ОСОБА_3 від 09.04.2026 року, з якої вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зміст яких йому роз`яснено, а також надає свою згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, при цьому йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження у його відсутність (відсутність інших учасників провадження), не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини. Захисником – адвокатом ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим (підозрюваним), його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень цього параграфа.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, тобто без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники судового провадження (обвинувачений (підозрюваний), його захисник) не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.
Обвинувачений (підозрюваний) ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.
Отже, дослідивши обставини, які встановлені органом досудового розслідування, повністю визнаються та не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ) ОСОБА_3 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу  ОСОБА_3 , його вік (25 років), стан здоров`я (на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, відомостей про наявність інвалідності чи тяжких хронічних захворювань матеріали справи не містять), соціальне положення (неодружений, на утриманні непрацездатних чи неповнолітніх осіб не має, неофіційно працює на будівництві); те, що  ОСОБА_3 беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні по даному провадженню та не заперечує його вчинення, а також є особою, яка в силу ст. 89 КК України вважається несудимою; наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_3 звернувся із заявою, якою просить призначити йому покарання у виді штрафу, із розстрочкою виплати такого штрафу певними частинами строком на 12 місяців. 
Отже, враховуючи встановлені відомості про особу ОСОБА_3 та приймаючи до уваги те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню особою нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання в межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, а саме покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян. При цьому, з огляду на те, що розмір штрафу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд вважає заяву обвинуваченого частково обґрунтованою та приходить до висновку про можливість призначення  ОСОБА_3 виплату призначеної суми штрафу із розстрочкою певними частинами строком на 10 (десять) місяців.
Документально підтвердженні судові витрати у даному кримінальному провадженні на загальну суму 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 (сорок) копійок підлягають стягненню з ОСОБА_3 . 
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна чи запобіжних заходів не застосовувались.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно  ОСОБА_3 , в рамках даного кримінального провадження, не обирався. Підстав для обрання  ОСОБА_3 запобіжного заходу суд не вбачає.
У відповідності до положень частини 4 статті 107 КПК України та враховуючи, що судове провадження здійснювалось судом за відсутності учасників провадження, фіксування за допомогою технічних засобів під час судового розгляду не здійснювалось.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винним  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України, призначити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату призначеної суми штрафу із розстрочкою певними частинами строком на 10 (десять) місяців із розрахунку 1700 (одна тисяча сімсот) гривень кожного місяця з дня приведення вироку до виконання.
До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирати.
Речові докази, відповідно до постанов дізнавача від 10.03.2026 року, 03.04.2026 року, а саме:
- кристалічну речовину білого кольору, масою 0,366 г, яка містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, кількісний вміст якої складає 0,278 г (зберігається в камері схову Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №003410) – знищити;
- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», в корпусі бірюзового кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 – вважати повернутим власнику за належністю, що підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 10.03.2026 року.
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 (сорок) копійок.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1