ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/37329/23 Головуючий у 1 інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Кузьмишиної О.М.
Ключковича В.Ю.
За участю секретаря Данилюк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про визнання протиправними дій та скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області (далі - КДКА Київської області), Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - ВКДКА), Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області (далі - КДКА Донецької області), в якому просила:
- визнати протиправними дії Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, які полягають у перенаправленні ухвали Київського апеляційного суду від 01.02.2023 року у справі № 759/13467/21 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва;
- визнати протиправними дії голови Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вилкова С., які полягають у перенаправленні ухвали Київського апеляційного суду від 01.02.2023 у справі № 759/13467/21 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області;
- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 12.06.2023 року № 39;
- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.09.2023 року № IХ-014/2023.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 12.06.2023 року № 39. Визнано протиправним та скасовано рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.09.2023 року № IХ-014/2023.
Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить розглянути подану Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури заяву про залишення позову без розгляду в частині вимог до КДКА Донецької області, скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної заяви ОСОБА_1 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Разом з апеляційною скаргою Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури подано заяву, в якій просить залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 по справі № 320/37329/23 в частині вимог до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду.
Зокрема, апелянт вказує, що судом першої інстанції порушено норм процесуального права (що потягло неправильне вирішення справи), оскільки, не вирішено дві заяви ВКДКА про залишення позову без розгляду в частині вимоги про визнання протиправним та скасування Рішення КДКА Донецької області. Апелянт посилається на те, що позивач пропустила строк звернення в частині оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 12.06.2023 року № 39. Апелянт наголошує, що належний строк на оскарження рішення КДКА Донецької області був до 12.07.2023, водночас, позивач звернулася до суду 17.10.2023, тобто з пропуском тридцятиденного строку на звернення до суду, а саме - через три місяці і п`ять днів з дня прийняття рішення КДКА Донецької області від 12.06.2023. При цьому, апелянт звертає увагу на те, що оскарження позивачем рішення КДКА Донецької області від 12.06.2023 до ВКДКА не є досудовим порядком врегулюванням спору.
Також, апелянт посилається на висновки Верховного Суду, в яких, зокрема, зазначено, що суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленими частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Правову оцінку рішенню органів адвокатського самоврядування в питанні притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності суди мають надавати виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану КДКА/ВКДКА юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їхньої достатності/недостатності. 
Крім того, апелянт зазначає про дотримання ВКДКА процедури розгляду скарги на рішення КДКА Донецької області. 
Також, не погодившись із рішенням суду, відповідач - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Донецької області звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду в частині оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області. Так, апелянт зазначає, що, в даному випадку, застосовується ч. 3 ст. 122 КАС України, а саме, строк на звернення до суду встановлюється іншим законом. При цьому, згідно частини 1 статі 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.
Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінку та взагалі не відреагував на порушення адвокатом ОСОБА_1 вимог ст. 27, 44 Правил адвокатської етики, які були розцінені дисциплінарною палатою, як грубе порушення Правил адвокатської етики. Грубе порушення вимог Правил адвокатської етики, відповідно до ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є окремою підставою для застосування до адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю. Апелянт звертає увагу на те, що КДКА Донецької області не розглядала дисциплінарний поступок адвоката ОСОБА_1., як повторний протягом року, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про попередні притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.
Апелянт вказує, що дії адвоката ОСОБА_1 щодо неодноразової неявки у судові засідання у своїй сукупності розцінюються Дисциплінарною палатою КДКА Донецької області, як систематичне порушення Правил адвокатської етики. При цьому, неодноразові неявки у судові засідання, зокрема і з поважних причин, свідчать про наявність у діях адвоката порушення статті 27 Правил адвокатської етики.
21 квітня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області надійшов відзив на апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в якому просить задовольнити подану Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури заяву про залишення позову без розгляду в частині вимог до КДКА Донецької області, скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 по справі № 320/37329/23 в частині задоволення позовної заяви ОСОБА_1 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
25 квітня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшов відзив на апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, яким підтримує вимоги апеляційної скарги.
29 квітня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційні скарги Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг.
У відзиві на апеляційні скарги відповідачів позивач зазначає, що підставами для відмови у задоволенні апеляційних скарг є наступне.
Позивач зазначає, що, згідно резолютивної частини ухвали Київського апеляційного суду від 01.02.2023 у справі №759/13467/21, суд ухвалив звернутись до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Київської області щодо вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 за неявки в судові засідання без поважних причин. Разом з тим, дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України. Оскільки, відповідно до даних Єдиного реєстру адвокатів України, адвокат ОСОБА_1 обліковується у Раді адвокатів міста Києва, позивач наголошує, що у скарзі мав бути зазначений єдиний легітимний і законний орган здійснення дисциплінарного провадження відносно адвоката ОСОБА_1 - КДКА міста Києва. 
Також, позивач зазначає про відсутність складу дисциплінарного проступку адвоката.
Щодо строку звернення до суду, позивач посилається на пункт 88 постанови Верховного Суду від 19.02.2024 року у справі № 753/95/21 та зазначає про існування ієрархії між ЦК як кодифікованим законом та іншими (поточними) законами, що регулюють цивільні відносини. Ця ієрархія базується на визнанні ЦК основним актом цивільного законодавства (вимір ієрархії по горизонталі). Стосовно виміру ієрархії актів цивільного законодавства по горизонталі, то в статті 4 ЦК України закріплюється пріоритет норм ЦК (як основного регулятора приватних відносин) над нормами інших законів. Позивач вказує, що з прийняттям КАС України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відповідні зміни щодо строків звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом - до ЦК України не вносились. Відтак встановлено - для звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом мають застосовуватись пріоритетні положення ч. 1 ст.257 ЦК України - три роки. Також, на переконання позивача, звернення до ВКДКА зі скаргою на рішення КДКА Донецької області не повинно перешкоджати в подальшому звернутись до суду із позовом про визнання протиправними і скасування рішень КДКА Донецької області, якщо вони не скасовані ВКДКА, інакше відбудеться скасування доступу до правосуддя.
З приводу визначення органу, уповноваженого здійснювати дисциплінарне провадження, позивач зазначила, що здійснення щодо адвоката ОСОБА_1 стадій дисциплінарного провадження, передбачених пунктами 1- 4 частини першої статті 37 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», на підставі будь-якої скарги про вчинення дисциплінарного проступку таким адвокатом, віднесено виключно до компетенції КДКА міста Києва.
Також, позивач зазначила щодо відсутності повноважень в окремих членів КДКА Донецької області.
Крім того, позивач вважає протиправними дії голови Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, які полягають у перенаправленні ухвали Київського апеляційного суду від 01.02.2023 у справі № 759/13467/21 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області. Зазначає, що положення ч. 3 ст. 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачає жодних виключень щодо підвідомчості дисциплінарного провадження стосовно адвоката і можливості зміни такої підвідомчості будь-яким підзаконним правовим актом.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила ухвалити судове рішення про участь позивача ОСОБА_1 та представника позивача Карповича Андрія Петровича в усіх судових засіданнях в судовій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції по справі №320/37329/23 - задоволено.
30 червня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича надійшло клопотання про розгляд даної справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції по справі №320/37329/23 - задоволено.
Також, 07 липня 2025 року до суду апеляційної інстанції від представника Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області - Ільющенка Юрія Анатолійовича надійшло клопотання про розгляд даної справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2025 року клопотання представника Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області адвоката Ільющенка Юрія Анатолійович про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції по справі №320/37329/23 - задоволено.
04 серпня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича надійшли заяви про відвід судді-доповідачу Чаку Є.В.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Чаку Є.В. - визнано необґрунтованою. Передано заяву представника ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Чаку Є.В. для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року у задоволенні заяв представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Карповича Андрія Петровича про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Чаку Євгена Васильовича від розгляду справи №320/37329/23 - відмовлено (суддя І.В. Штульман).
08 вересня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Чаку Є.В. та Сорочка О.Є.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Чаку Євгена Васильовича та Сорочка Євгена Олександровича - визнано необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Чаку Євгена Васильовича та Сорочка Євгена Олександровича для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Чаку Євгена Васильовича та Сорочка Євгена Олександровича - відмовлено.
10 вересня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі ЄУН 320/37329/23, до вирішення справи і набрання законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі ЄУН 260/6699/24.
10 вересня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшло заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.
24 вересня 2025 року суддями Чаку Є.В. та Сорочко Є.О. подано заяви про самовідвід від розгляду справи № 320/37329/23.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року заяву про самовідвід судді Чаку Є.В. - задоволено. Заяву про самовідвід судді Сорочка Є.О. - задоволено. Відведено суддів Чаку Є.В. та Сорочка Є.О. від розгляду справи № 320/37329/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про визнання протиправними дій та скасування рішень. Передано справу № 320/37329/23 для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2025 року, визначено склад колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя: Парінов А.Б., судді Коротких А.Ю., Беспалов О.О.
Суддею-доповідачем Паріновим А.Б. подано заяву про самовідвід.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року заяву судді-доповідача Парінова А.Б. про самовідвід у справі за апеляційними скаргами Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про визнання протиправними дій та скасування рішень - задоволено. Відведено від розгляду справи №320/37329/23 суддю Парінова А.Б. Передано справу №320/37329/23 для визначення складу суду за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.
Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2025, визначено склад колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Вівдиченко Т.Р., судді Беспалов О.О., Коротких А.Ю.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Вівдиченко Т.Р., судді Кузьмишина О.М., Ключкович В.Ю.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року прийнято справу № 320/37329/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про визнання протиправними дій та скасування рішень до свого провадження. Призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 листопада 2025 року о 14:40 годин.
03 листопада 2025 року (передано судді доповідачу 04 листопада 2025 року) до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів Кузьмишиної О.М., Ключковича В.Ю.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів Кузьмишиної О.М., Ключковича В.Ю. визнано необґрунтованою. Передано справу № 320/37329/23 для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Тетяни Романівни, суддів Кузьмишиної Олени Миколаївни, Ключковича Василя Юрійовича у справі №320/37329/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про визнання протиправними дій та скасування рішень - відмовлено (суддя І.В. Штульман).
25 листопада 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
25 листопада 2025 року в судовому засіданні представником ОСОБА_1 - Карповичем Андрієм Петровичем заявлено клопотання про відкладення судового засідання, в обґрунтування якого повідомив, що ОСОБА_1 фізично не може приймати участь у судовому засіданні, в тому числі, в режимі відеоконференції, через стан здоров`я, оскільки, 24.11.2025 у ОСОБА_1 була невідкладна операція, повідомив, що відповідні докази неможливості участі позивача у судовому засіданні будуть подані пізніше.
Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи відкладено.
01 грудня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, в якій також вказує, що підтримує та просить задовольнити апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
01 грудня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшли додаткові пояснення у справі.
09 грудня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшло клопотання про постановлення окремої ухвали, якою повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про порушення членом Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області Ільющенко Юрієм Анатолійовичем вимог п.п. «В» п. 2 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 45 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції».
16 лютого 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 17.02.2026 о 15:30 год, у зв`язку з участю позивача та її представника 17.02.2026 із 14:10 год. у кримінальній справі у Печерському районному суді міста Києва.
Також, 16 лютого 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича надійшло клопотання про відкладення судового засідання, в якому також просить відкласти судове засідання, у зв`язку з участю позивача та її представника 17.02.2026 із 14:10 год. у кримінальній справі у Печерському районному суді міста Києва.
Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року вищевказані клопотання ОСОБА_1 та її представника Карповича Андрія Петровича про відкладення судового засідання задоволено, розгляд справи відкладено на 17.03.2026 о 15:20 год.
11 березня 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області - Ільющенка Юрія Анатолійовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, визнавши причину неявки у судове засідання поважною. 
В обґрунтування поданого клопотання представником відповідача зазначено, що у всі судові засідання, які призначалися Шостим апеляційним адміністративним судом, з`являвся представник КДКА Донецької області - адвокат Ільющенко Ю.А., в останньому судовому засідання по вказаній справі, представник КДКА Донецької області також був присутній, але судове засідання було відкладене на 17.03.2026 на 15 год. 20 хв. через неявку ОСОБА_1. та її представника. Зазначає, що призначення справи до судового розгляду відбулося без погодження з представником КДКА Донецької області. Оскільки, 17.03.2026 о 15 год. 00 хв. за участі адвоката Ільющенка Ю.А. призначено розгляд кримінального провадження за ч. 3 ст. 368 КК України у Заводському районному суді м. Кам`янського, за таких обставин, представник КДКА Донецької області не має можливості приймати участь у справі.
Також, 17 березня 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича надійшло клопотання про відкладення судового засідання, в якому просить відкласти розгляд справи, призначити нову дату та час судового засідання виключно із попереднім погодженням з ОСОБА_1.
В обґрунтування поданого клопотання представник позивача зазначив, що позивач ОСОБА_1. так само не може прийняти участь у судовому засіданні 17.03.2026 о 15:20 год, оскільки, дане судове засідання призначено судом без погодження з учасниками справи, і судом не було враховано, що 17.03.2026 ОСОБА_1. перебуває у дорозі поза межами території України. Крім того вказано, що судом було в односторонньому порядку визначено дату та час судового засідання без урахування реальної можливості участі позивача, суд не узгодив дату та час судового засідання з учасником справи, не перевірив об`єктивну можливість участі позивача.
Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2026 року в режимі відеоконференції відмовлено у задоволенні клопотання представника Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області - Ільющенка Юрія Анатолійовича про відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.
Так, представник Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області - Ільющенко Ю.А. був присутній у судовому засіданні 17 лютого 2026 року, під час якого було задоволено клопотання позивача та представника позивача про відкладення розгляду справи, судом апеляційної інстанції повідомлялось учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, наступну дату та час судового засідання, а саме, 17.03.2026 о 15:20 год. Водночас, будь-яких заперечень представник відповідача Ільющенко Ю.А. не висловив. 
Крім того, колегія суддів враховує, що Ільющенко Ю.А. представляє Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Донецької області, що виступає у статусі суб`єкта владних повноважень, який не позбавлений можливості забезпечити належне представництво своїх інтересів у суді через інших уповноважених осіб (представників). 
Також, колегія суддів зазначає, що явка сторін в судове засідання суду апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області - Ільющенка Ю.А. про відкладення розгляду справи.
Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2026 року в режимі відеоконференції відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича про відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.
Так, судом апеляційної інстанції задоволено клопотання позивача та його представника про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, що забезпечувало можливість їх участі у розгляді справи незалежно від місця перебування. 
Водночас, представником позивача разом з клопотанням від 17.03.2026 про відкладення судового засідання не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1. перебуває у дорозі поза межами території України та не може взяти участь у судовому засіданні, в тому числі, в режимі відеоконференції.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що представником позивача не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, пов`язаних з лікуванням ОСОБА_1., на які він посилався, як на підставу для відкладення розгляду справи у судовому засіданні 25 листопада 2025 року, зокрема, доказів проходження лікування чи проведення оперативного втручання, про які зазначалося представником позивача у відповідному клопотанні про відкладення.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, це третє клопотання про відкладення розгляду справи представника позивача та позивача, розгляд справи вже неодноразово відкладався саме за їх клопотаннями, зокрема, 25 листопада 2025 року та 17 лютого 2026 року, що свідчить про надання судом достатнього часу для реалізації стороною позивача своїх процесуальних прав.
Також, колегія суддів враховує, що представник позивача - Карпович А.П. брав участь у судовому засіданні 17 березня 2026 року, що свідчить про наявність у нього можливості здійснювати представництво інтересів ОСОБА_1 та реалізовувати її процесуальні права під час розгляду справи, як представник.
Доводи представника позивача щодо призначення судового засідання без погодження з учасниками справи є безпідставними, оскільки КАС України не покладає на суд обов`язку узгоджувати дату та час розгляду справи, а вимагає лише належного повідомлення сторін, що, у даному випадку, було забезпечено. Обов`язок забезпечення участі у судовому засіданні покладається на самих учасників справи.
При цьому, явка позивача у судове засідання судом обов`язковою не визнавалася. 
Водночас, позиція позивача щодо апеляційних скарг відповідачів була викладена у поданому до суду відзиві, який міститься в матеріалах справи, що забезпечує можливість її належного врахування судом апеляційної інстанції під час вирішення спору.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що, окрім трьох клопотань представника позивача про відкладення розгляду справи, судовий розгляд також двічі відкладався з причин технічної неможливості проведення судових засідань у режимі відеоконференції, а саме: 09 грудня 2025 року - у зв`язку зі значною кількістю справ призначених до апеляційного розгляду на відповідну дату, внаслідок чого на момент початку розгляду цієї справи була відсутня можливість підключення позивача та його представника до відеоконференції, а також 27 січня 2026 року - у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні Шостого апеляційного адміністративного суду. Наведене свідчить про те, що у разі задоволення відповідного клопотання представника позивача, розгляд справи було б відкладено вже вп`яте.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення третього клопотання представника ОСОБА_1 - Карповича А.П. про відкладення розгляду справи.
17 березня 2026 року в судовому засіданні в режимі відеоконференції після початку розгляду справи по суті представником ОСОБА_1 - Карповичем Андрієм Петровичем, посилаючись на частину 3 статті 39 КАС України, заявлено відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів Кузьмишиної О.М., Ключковича В.Ю., підстави якого ним виявлені після початку судового засідання. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2026 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів Кузьмишиної О.М., Ключковича В.Ю. - відмовлено.
За приписами частин 3-4 статті 196 КАС України, головуючий у судовому засіданні відповідно до завдання адміністративного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі, усуваючи із судового розгляду все, що не має значення для вирішення справи.
Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів щодо забезпечення в судовому засіданні належного порядку.
В свою чергу, згідно ч.ч. 3-4 ст. 198 КАС України, учасники судового процесу, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов`язані беззаперечно виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил. 
За прояв неповаги до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом. Питання про притягнення учасника справи або іншої особи, присутньої в залі судового засідання, до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення правопорушення, для чого у судовому засіданні із розгляду справи оголошується перерва, або після закінчення судового засідання.
В силу вимог пункту 2 частини 1 статті 145 КАС України, одним із заходів процесуального примусу є видалення із залу судового засідання.
У відповідності до частини 1 статті 146 КАС України, до учасників судового процесу та інших осіб, присутніх у судовому засіданні, за порушення порядку під час судового засідання або невиконання ними розпоряджень судді (головуючого судді) застосовується попередження, а в разі повторного вчинення таких дій - видалення із залу судового засідання.
Отже, дотримання учасниками справи встановленого порядку судового засідання є їх процесуальним обов`язком, а його порушення тягне застосування судом передбачених КАС України заходів процесуального примусу, зокрема, шляхом видалення із залу судового засідання.
Так, у судовому засіданні, після оголошення ухвали суду про відмову у задоволенні заяви про відвід колегії суддів, представник позивача - Карпович А.П. порушував порядок під час судового засідання, а саме: не виконував розпорядження головуючої судді, не реагував на зауваження, проявляв зневажливе ставлення, висловлювався в образливій формі, перешкоджав веденню процесу судового засідання, викрикував, а також заявляв про намір звернення до Вищої ради правосуддя щодо притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності.
У зв`язку з наведеним, колегією суддів двічі було застосовано до представника позивача - Карповича А.П. попередження, у зв`язку з неналежною поведінкою.
Разом з тим, представник позивача на застосовані два попередження не реагував та продовжував порушувати порядок судового засідання, у зв`язку з цим, колегією суддів ухвалено застосувати до представника ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича захід процесуального примусу у виді видалення із залу судового засідання шляхом видалення з режиму відеоконференції.
З приводу поданого позивачем клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі ЄУН 320/37329/23 до вирішення справи і набрання законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі ЄУН 260/6699/24, слід зазначити наступне.
Так, в обґрунтування поданого клопотання про зупинення провадження у справі позивачем вказано, що у позовній заяві адвокат ОСОБА_1. порушувала питання відсутності із 17.11.2022: у адвоката Коростеліної Т.Ю. повноважень голови КДКА Донецької області; у адвокатів Губенко О.В. , Конюшенко І.Д., Романець В.В., Скокіна Л.Л. повноважень членів ДП КДКА Донецької області. Зазначає, що повноваження вказаних адвокатів у якості голови та членів КДКА Донецької області було продовжено на підставі рішення Ради адвокатів України № 81 від 05-06.09.2022. Позивач стверджує, що основою рішення РАУ від 05-06.09.2022 № 81 є рішення Ради адвокатів України від 21.09.2020 № 69. 
Разом з тим, позивач зазначає, що на розгляді Закарпатського окружного адміністративного суду перебуває судова справа ЄУН 260/6699/24 за позовом адвоката ОСОБА_1. до Національної асоціації адвокатів України (Ради адвокатів України), Ради адвокатів Закарпатської області, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області про встановлення відсутності повноважень у адвокатів які входять до складу зазначених органів адвокатського самоврядування, повноваження яких так само було продовжено на основі рішення Ради адвокатів України від 21.09.2020 № 69. 
Також, позивач стверджує, що 12.06.2025 адвокатом ОСОБА_1. було подано до Закарпатського окружного адміністративного суду заяву про зміну предмету позову до якої додано позовну заяву, зокрема, з позовною вимогою: визнати протиправним і нечинним рішення Ради адвокатів України від 21.09.2020 № 69.
Позивач стверджує, що у разі задоволення позовної заяви адвоката ОСОБА_1. у справі №260/6699/24, зокрема, щодо визнання протиправним та нечинним рішення Ради адвокатів України від 21.09.2020 № 69, перестане існувати основа для продовження повноважень, зокрема, і адвокатів Коростеліної Т.Ю., Губенко О.В., Конюшенко І.Д., Романець В.В., Скокіна Л.Л. в якості голови та членів КДКА Донецької області, оскільки, рішення за результатами розгляду справи №260/6699/24 матиме преюдиційне значення у даній справі № 320/37329/23.
У зв`язку з цим, позивач вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у даній справі №320/37329/23 до вирішення справи та набрання законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/6699/24
З даного приводу, слід зазначити наступне.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Так, для вирішення питання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України, адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається, з предметом доказування в конкретній іншій справі; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Наведена правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 18.09.2018 у справі № 9901/314/19, від 16.10.2019 у справі № 800/330/17, а також, висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним у постановах від 11.06.2026 у справі № № 580/9676/24, від 17.09.2025 у справі № 320/39508/23, від 30.07.2025 у справі № 160/2031/25, від 18.06.2024 у справі № 200/6083/23.
Колегія суддів зазначає, що Київський окружний адміністративний суд в оскаржуваному рішенні від 25 березня 2025 року у даній справі, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , не встановлював відсутності компетенції у КДКА Донецької області та ВКДКА, як колегіальних дисциплінарних органів адвокатського самоврядування. Разом з тим, підставою для звернення ОСОБА_1 з позовом у справі № 260/6699/24 є саме встановлення відсутності компетенції, але інших органів адвокатського самоврядування.
Водночас, позивач не зверталась з апеляційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у даній справі, тобто, погодилася з оскаржуваним судовим рішенням.
При цьому, як вбачається зі змісту апеляційних скарг ВКДК та КДКА Донецької області, відповідачі оскаржують рішення суду першої інстанції у даній справі в частині визнання протиправним рішення ВКДКА від 22.09.2023 року № IХ-014/2023 та рішення КДКА Донецької області від 12.06.2023 року № 39, з огляду на перебирання судом першої інстанції на себе компетенції дисциплінарних адвокатських органів та встановлення факту відсутності складу дисциплінарного проступку в поведінці позивача, а також, виходу суду першої інстанції за межі позовних вимог. 
Таким чином, відсутній зв`язок між предметом розгляду у справі № 260/6699/24 та обставинами, що підлягають встановленню у даній адміністративній справі № 320/37329/23.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України підстав для зупинення провадження у справі № 320/37329/23, а тому, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі слід відмовити.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, в апеляційному порядку підлягає перегляду рішення суду першої інстанції виключно в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 .
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області слід задовольнити частково, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року колегія суддів ухвалила звернутись до КДКА Київської області щодо вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 за неявки в судові засідання апеляційного суду без поважних причин.
Вказана ухвала надійшла до КДКА Київської області 16.02.2023.
Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області листом від 23.02.2023 року за вих. № 182, з огляду на те, що адвокат ОСОБА_1. обліковується у Раді адвокатів міста Києва, ухвалу щодо порушення питання про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_1 направлено до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва для відповідного вирішення, згідно положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури м. Києва листом від 28.02.2023 року за вих. №02/41-3/17-23, на виконання рішення Ради адвокатів України від 15 грудня 2021 року № 130 «Про передачу справ Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для подальшого розподілу», передано ухвалу Київського апеляційного суду щодо порушення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 для подальшого скерування та розгляду до КДКА іншого регіону відповідно до вимог чинного законодавства.
Головою Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вилковим С.В. листом від 02.03.2023 року за вих. № 301 ухвалу Київського апеляційного суду від 01.02.2023 року з додатками направлено для розгляду до КДКА Донецької області.
Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 12 червня 2023 року № 39 притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та застосовано до неї дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців.
Так, Дисциплінарна палата КДКА Донецької області прийшла до висновку, що неявка адвоката ОСОБА_1 03.02.2022, 05.07.2023, 27.09.2022, 01.11.2022, 06.12.2022 у судові засідання до Київського апеляційного суду у справі № 759/13467/21 відбулась без поважних причин.
Дії адвоката ОСОБА_1. щодо неодноразової неявки у судові засідання у своїй сукупності Дисциплінарною палатою КДКА Донецької області були розцінені, як систематичне порушення Правил адвокатської етики. Порушення адвокатом ОСОБА_1 вимог ст. 27, 44 Правил адвокатської етики розцінені, як грубе порушення Правил адвокатської етики.
ОСОБА_1 подала до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури скаргу на рішення КДКА Донецької області № 39 від 12.06.2023 та просила вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким дисциплінарне провадження закрити. Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_1 наголосила, що жодного разу не пропустила судове засідання без поважних причин, тож оскаржуване рішення є протиправним, оскільки ґрунтується на недостовірних обставинах. 
Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.09.2023 №ІХ-014/2023 скарга адвоката ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення КДКА Донецької області № 39 від 12.06.2023 - без змін.
Не погоджуючись із вищевказаними діями та рішеннями відповідачів, позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).
За визначенням статті 1 вищевказаного Закону, адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту; адвокатське самоврядування - гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до статті 2 Закону № 5076-VI, адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.
В силу вимог пункту 1 частини 1 статті 21 Закону № 5076-V, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.
Підстави для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності визначені статтею 34 Закону № 5076-V.
У відповідності до частини 1 статті 34 Закону № 5076-V, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Частиною 2 статті 34 Закону № 5076-V передбачено, що дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
За приписами статті 35 Закону № 5076-V, за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України. Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини 2 статті 31 Закону № 5076-V, накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: 1) повторного протягом року вчинення дисциплінарного проступку; 2) порушення адвокатом вимог щодо несумісності; 3) систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики. 
Згідно статті 37 Закону № 5076-V, дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Положеннями частини 2 статті 38 Закону № 5076-V передбачено, що член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.
За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.
Частинами 1-2 статті 39 Закону № 5076-V визначено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.
Статтею 41 Закону № 5076-V закріплено, що дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.
Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.
Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.
У разі неможливості з поважних причин брати участь у засіданні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури адвокат, стосовно якого розглядається справа, може надати по суті порушених питань письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи. Письмові пояснення адвоката оголошуються на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки.
Розгляд справи про дисциплінарну відповідальність адвоката є відкритим, крім випадків, якщо відкритий розгляд справи може призвести до розголошення адвокатської таємниці.
Під час засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ведеться протокол, який підписується головуючим та секретарем засідання.
Згідно частин 1, 3 статті 41 Закону № 5076-V, за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу. Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.
Рішення оголошується на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Копія рішення надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 12 червня 2023 року № 39 притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та застосовано до неї дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців (Т. 1 а.с. 150 звор. - 157).
26 червня 2023 року (вх. №19326) до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшла скарга ОСОБА_1 від 23 червня 2023 року на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 39 від 12 червня 2023 року (Т. 1 а.с. 132-149).
У поданій скарзі від 23.06.2023 позивач просила рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 39 від 12.06.2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким дисциплінарне провадження № 22 закрити.
Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22 вересня 2023 року №ІХ-014/2023 скаргу адвоката ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області у складі дисциплінарної палати № 39 від 12.06.2023 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців, - залишено без змін (Т. 4 а.с. 119-130).
Колегія суддів наголошує, оскільки позивач з апеляційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року не зверталась, в силу вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів та вимог апеляційних скарг ВКДКА та КДКА Донецької області.
Таким чином, в апеляційному порядку підлягає перегляду рішення суду першої інстанції виключно в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 , а саме, в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 12.06.2023 року № 39, а також, визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.09.2023 року № IХ-014/2023.
Так, в поданих апеляційних скаргах ВКДКА та КДКА Донецької області посилаються на необхідність залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 в частині вимог до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду.
При цьому, апелянт - ВКДКА зазначає, що ВКДКА було подано до Київського окружного адміністративного суду заяви від 27.12.2023 та від 22.10.2024 про залишення без розгляду позовної заяви в частині вимог, які судом першої інстанції не були розглянуті.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять заяву Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 27 грудня 2023 року, яка подана відповідачем до Київського окружного адміністративного суду разом з відзивом на позовну заяву, в якій відповідач просив залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 по справі № 320/37329/23 в частині вимог до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду (Т. 1 а.с. 112-117).
Також, в подальшому, ВКДКА було подано до Київського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву, до якого додано заяву про залишення позову без розгляду від 22 жовтня 2024 року (Т. 3 а.с. 230-235).
Відповідно до частини 13 статті 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Матеріали справи свідчать, що після подання ВКДКА вперше заяви про залишення позову без розгляду, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень, в частині позовних вимог щодо оскарження рішення Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 12.06.2023 року № 39 - залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом усунення недоліків, які визначені в мотивувальній частині цієї ухвали (Т. 3 а.с. 36-38).
Залишаючи позовну заяву в частині без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, серед іншого, оскаржує рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 12.06.2023 року № 39, проте, з даним адміністративним позовом звернулася до Київського окружного адміністративного суду 17 жовтня 2023 року, тобто, після спливу тридцятиденного строку, встановленого Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
На виконання вищевказаної ухвали суду, 22 серпня 2024 року ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції заяву, в якій просила визнати позивача суб`єктом застосування строків позовної давності, передбачених положеннями ч. 1 ст. 257 ЦК України - три роки (Т. 3 а.с. 69-79).
У поданій заяві позивач зазначила, що, відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
При цьому, ОСОБА_1 послалась на пункт 88 постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2024 у справі №753/95/21, в якому зазначено: «Ієрархія актів цивільного законодавства може базуватися на їх юридичній силі (вимір по вертикалі). Вона поширюється, по-перше, на співвідношення закону та підзаконних актів та, по-друге, на співвідношення Конституції та законів (як кодифікованих, так і інших (поточних)). Одночасно слід визнати існування ієрархії між ЦК як кодифікованим законом та іншими (поточними) законами, що регулюють цивільні відносини. Ця ієрархія базується на визнанні ЦК основним актом цивільного законодавства (вимір ієрархії по горизонталі). Стосовно виміру ієрархії актів цивільного законодавства по горизонталі, то в статті 4 ЦК України закріплюється пріоритет норм ЦК (як основного регулятора приватних відносин) над нормами інших законів. Такий спосіб вирішення колізії норм ЦК з нормами інших законів, із констатацією пріоритету норм ЦК над нормами інших законів, підтримувався, зокрема, Конституційним Судом України (див. рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), Верховним Судом України, Великою Палатою Верховного Суду, касаційними судами (див. постанову Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, постанову Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15), постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року в справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188 цс 20), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року в справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року в справі № 369/7921/21 (провадження № 61-5293 сво 23)).».
На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1 дійшла висновку про те, що, оскільки з прийняттям КАС України та Закону №5076-VI зміни до ЦК України не вносились, то для звернення адвокатом з позовом до суду щодо оскарження рішень органів адвокатського самоврядування, пріоритетним є строк позовної давності встановлений ч. 1 ст. 257 ЦК України, а саме, три роки, а не тридцять днів, або шість місяців.
Як наслідок, позивач у поданій заяві вказала, що положення ч.2 ст.122 КАСУ та ч.2 ст.42 Закону № 5076-VI є такими, що знаходяться у безпосередній суперечності до ч. 3 ст. 22 Конституції України, так як ними звужено існуючий обсяг адвоката на застосування строку позовної давності у три роки.
Колегія суддів зазначає, що аналогічні за змістом доводи щодо строку звернення до суду з позовом викладені ОСОБА_1 у поданому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційні скарги Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області.
Згідно матеріалів справи, після задоволення ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 заяви судді Жукової Є.О. про самовідвід від розгляду даної адміністративної справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 суддя Перепелиця А.М. прийняла справу до свого провадження та призначила розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 
Разом з тим, при постановленні ухвали Київського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 судом першої інстанції не було надано оцінку доводам ОСОБА_1 , викладеним в заяві на виконання ухвали суду від 22.08.2024 та не вирішено питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом в частині вимог до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області.
У зв`язку з цим, ВКДКА в поданій апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції розглянути подану Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури заяву про залишення позову без розгляду в частині вимог до КДКА Донецької області.
Колегія суддів враховує, що суд першої інстанції, встановивши подання позовної заяви з порушенням вимог процесуального закону, обґрунтовано залишив її без руху в частині позовних вимог до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, водночас не надавши окремої правової оцінки поданій позивачем заяві про усунення недоліків позовної заяви. 
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 у поданій заяві про виконання ухвали суду від 22.08.2024 виклала всі доводи щодо дотримання строку звернення до суду, які також додатково навела у відзиві на апеляційні скарги.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції має можливість надати належну правову оцінку обставинам дотримання позивачем строку звернення до суду з відповідним позовом, оскільки ОСОБА_1 вже виклала вичерпні доводи з цього приводу у поданій заяві про усунення недоліків позовної заяви в суді першої інстанції, а також додатково обґрунтувала свою позицію у відзиві на апеляційні скарги.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає можливим надати самостійну правову оцінку обставинам дотримання позивачем відповідного строку звернення до суду з позовом у межах апеляційного перегляду справи.
Так, надаючи оцінку обставинам дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом в частині вимог до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до приписів частин 1-4 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Статтею 42 Закону № 5076-V визначено порядок оскарження рішення у дисциплінарній справі, відповідно до частини першої якої, адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 січня 2020 року у справі №640/3026/19 зазначив, що Законом №5076-VI передбачено спеціальну процедуру оскарження рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів, надаючи альтернативу оскарження - чи до суду, чи до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
При цьому, Верховний Суд у вищевказаній постанові наголосив, що звернення зі скаргою до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не є досудовим порядком вирішення спору, оскільки законодавець чітко визначив право на оскарження такого рішення або до суду, або до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 серпня 2024 року у справі № 600/6484/23-а за результатом аналізу статті 42 Закону № 5076-VI дійшов висновку, що «право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів або до суду, або до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури» розкривається через сполучник «або», надаючи «альтернативу оскарження» - чи до суду, чи до ВКДКА, без звернення до суду, що і може вважатися досудовим врегулюванням спору.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 жовтня 2022 року у справі № 640/17351/19.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що Законом № 5076-VI встановлено спеціальний строк звернення до суду у справах щодо оскарження рішень у дисциплінарних провадженнях стосовно адвокатів, який становить тридцять днів з дня прийняття відповідного рішення, а також передбачено альтернативний спосіб захисту порушеного права шляхом звернення або безпосередньо до суду, або до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
При цьому, звернення зі скаргою до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не є обов`язковим досудовим порядком вирішення спору та не змінює перебіг і тривалість строку звернення до суду, якщо інше прямо не встановлено законом.
Отже, у даному випадку підлягає застосуванню саме спеціальний тридцятиденний строк звернення до суду.
Матеріали справи свідчать, що із позовною заявою щодо оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 12.06.2023 року № 39 ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» 17 жовтня 2023 року, тобто, з пропуском тридцятиденного строку, встановленого частиною 1 статті 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача у заяві від 22.08.2024 про усунення недоліків позовної заяви та у відзиві на апеляційні скарги відповідачів щодо дотримання строку звернення до суду в частині позовних вимог до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, з огляду на наступне.
Як вищезазначено, правовідносини, що виникають у зв`язку з оскарженням рішень органів адвокатського самоврядування, є публічно-правовими та підпадають під регулювання норм адміністративного судочинства, а не цивільного права. Відтак, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми КАС України та спеціального Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а не положення цивільного законодавства щодо позовної давності.
При цьому, частиною 1 статті 42 Закону № 5076-VI прямо встановлено спеціальний строк оскарження рішення у дисциплінарній справі, а саме, тридцять днів з дня його прийняття. Вказана норма є спеціальною по відношенню до загальних норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає пріоритетному застосуванню.
Отже, доводи позивача щодо застосування трирічного строку позовної давності, передбаченого статтею 257 Цивільного кодексу України, є необґрунтованими, оскільки інститут позовної давності застосовується виключно до приватноправових (цивільних) відносин і не поширюється на публічно-правові спори, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Застосування норм ЦК України до адміністративного спору у даній справі суперечить предметній юрисдикції та правовій природі спірних відносин.
Посилання позивача на положення статті 4 ЦК України щодо пріоритетності цього Кодексу є помилковим, оскільки така пріоритетність поширюється виключно на сферу цивільних відносин. Натомість, спір у даній справі виник у сфері реалізації владних управлінських функцій органом адвокатського самоврядування, що виключає можливість застосування цивільно-правових норм.
Доводи позивача про невідповідність положень КАС України та Закону № 5076-VI вимогам частини третьої статті 22 Конституції України є безпідставними, оскільки встановлення процесуальних строків звернення до суду є допустимим способом правового регулювання, який не звужує змісту права на судовий захист, а лише визначає порядок його реалізації.
Водночас, звернення позивача зі скаргою до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не змінює правової природи строку звернення до суду та не зупиняє його перебіг, оскільки такий спосіб оскарження не є обов`язковим досудовим порядком вирішення спору. Закон прямо передбачає альтернативність способу захисту («або до суду, або до ВКДКА»), що виключає можливість застосування тримісячного строку, передбаченого для випадків обов`язкового досудового врегулювання.
Окремо слід зазначити, що посилання позивача на постанову Верховного Суду від 19.02.2024 у справі №753/95/21 є нерелевантним та таким, що не підлягає застосуванню у даних правовідносинах, оскільки правові висновки, викладені у зазначеній постанові, стосуються ієрархії актів цивільного законодавства у сфері приватноправових відносин. Натомість, у даній справі спір має публічно-правовий характер і регулюється нормами адміністративного судочинства та спеціального законодавства про адвокатуру, що виключає можливість застосування відповідних висновків за аналогією.
Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду з позовом в частині позовних вимог до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, водночас, наведені позивачем доводи щодо необхідності застосування трирічного строку звернення до суду з позовом є необґрунтованими.
Враховуючи вищевказане, рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року в частині задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 12.06.2023 року № 39 слід скасувати, а позовну вимогу в цій частині - залишити без розгляду.
Щодо визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.09.2023 року № IХ-014/2023, слід зазначити наступне.
Частиною п`ятою статті 52 Закону №5076-VI передбачено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; 2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії. 
Відповідно до частини 7 статті 52 Закону № 5076-VI, рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.
Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд уже викладав висновок щодо меж оцінки рішень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, прийнятих за наслідками розгляду скарг щодо адвокатів. 
Так, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №826/14291/17, від 25 червня 2018 року у справі 810/1972/17, від 24 червня 2020 року у справі №813/2639/18, від 14 грудня 2020 року у справі №821/1030/17, від 10 червня 2021 року у справі №826/15590/15, від 12 жовтня 2021 року у справах № 820/4155/18 та № 820/4158/18, від 23 грудня 2021 року у справі №826/13972/18 було сформовано правову позицію, відповідно до якої, адвокатура в Україні - це недержавний самоврядний інститут, який самостійно вирішує питання своєї організації та діяльності. Вирішення питань, що стосуються дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні, законом віднесено до виключної компетенції адвокатського самоврядування в особі відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Водночас, правомочність відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії на власний розсуд за наслідками оцінки обставин і фактів прийняти рішення за правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення.
Проте, суд перевіряє рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленими частиною другою статті 2 КАС України критеріям, а саме, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Таким чином, правову оцінку рішенню органів адвокатського самоврядування в питанні притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності суди мають надавати виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану КДКА/ВКДКА юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їхньої достатності/недостатності.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 10 листопада 2022 року у справі №826/14291/17.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в цій справі позов не був мотивований порушенням ВКДКА встановленого Законом №5076-VI чи Положенням порядку розгляду скарги на дисциплінарний проступок адвоката.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, поданих до суду першої інстанції письмових пояснень від 04.07.2024, додаткових пояснень від 13.09.2024, заяв про зміну підстав позову від 15.11.2024 та від 04.01.2025 разом зі зміненими позовними заявами, позивачем наведено доводи лише щодо необхідності скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 12.06.2023 року № 39, тоді, як будь-яких самостійних, належних та обґрунтованих доводів щодо протиправності рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.09.2023 року № ІХ-014/2023 позивачем не наведено.
З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення ВКДКА від 22.09.2023 року № ІХ-014/2023 є похідною від вимоги щодо скасування рішення КДКА Донецької області від 12.06.2023 року № 39, оскільки, саме КДКА Донецької області було безпосередньо вирішено питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тоді як ВКДКА здійснювала перевірку цього рішення в межах наданих їй повноважень.
Водночас, відсутність у позовній заяві та поданих позивачем письмових поясненнях будь-яких конкретних доводів щодо порушень, допущених саме ВКДКА при прийнятті рішення від 22.09.2023 року № ІХ-014/2023, зокрема, щодо недотримання процедури його прийняття, перевищення повноважень або невідповідності критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, унеможливлює надання судом самостійної правової оцінки такому рішенню поза межами доводів, наведених позивачем.
Крім того, колегія суддів враховує, що ВКДКА адвокатури, переглядаючи рішення КДКА Донецької області, діяла в межах своїх повноважень як орган, уповноважений на розгляд скарг на рішення кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, не приймаючи первинного рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, а перевіряючи законність та обґрунтованість такого рішення за скаргою позивача.
За таких обставин, з урахуванням похідного характеру заявленої вимоги, відсутності її належного самостійного обґрунтування та меж перегляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.09.2023 року № ІХ-014/2023.
Щодо доводів позивача, викладених у відзиві на апеляційні скарги, про порушення правил визначення органу, уповноваженого на здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвоката, зокрема, посилання на виключну компетенцію КДКА міста Києва та неправомірність розгляду справи КДКА Донецької області, колегія суддів зазначає наступне.
Так, судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій КДКА Київської області, які полягають у перенаправленні ухвали Київського апеляційного суду від 01.02.2023 року у справі № 759/13467/21 до КДКА м. Києва, а також, визнання протиправними дій голови ВКДКА Вилкова С., які полягають у перенаправленні ухвали Київського апеляційного суду від 01.02.2023 у справі № 759/13467/21 до КДКА Донецької області.
Відмовляючи у задоволенні вищевказаних позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій КДКА Київської області та дій голови ВКДКА.
Таким чином, оскільки позивач не оскаржувала рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а відтак погодилася з вищевказаними висновками суду, у зв`язку з цим, колегія суддів, у межах апеляційного провадження за скаргами відповідачів, не надає їм повторної оцінки.
З приводу доводів позивача, викладених у відзиві на апеляційні скарги, про відсутність у її діях складу дисциплінарного проступку, колегія суддів зазначає, що такі доводи стосуються виключно правомірності та обґрунтованості рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 12.06.2023 № 39 по суті. 
Водночас, з огляду на встановлений судом апеляційної інстанції факт пропуску позивачем спеціального строку звернення до суду та застосування процесуального наслідку у вигляді залишення відповідної позовної вимоги без розгляду, перегляд зазначеного рішення по суті не здійснюється. За таких обставин, наведені доводи не входять до меж апеляційного перегляду у даній справі та не підлягають правовій оцінці судом.
Щодо твердження позивача про відсутність повноважень у окремих членів КДКА Донецької області, колегія суддів зазначає, що такі доводи за своєю правовою природою спрямовані на оскарження законності процедури прийняття рішення КДКА Донецької області від 12.06.2023 № 39 та, відповідно, є похідними від вимоги про його скасування. З урахуванням того, що зазначена позовна вимога залишена без розгляду, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних підстав для перевірки наведених обставин.
Крім того, у частині доводів, які стосуються порушення порядку визначення компетентного органу та, як наслідок, повноважень складу відповідної КДКА, колегія суддів повторно зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо оскарження відповідних дій КДКА Київської області та голови ВКДКА позивачем не оскаржувалося. Відтак, в силу приписів частини першої статті 308 КАС України, зазначені висновки не є предметом апеляційного перегляду, а відповідні доводи не підлягають повторній оцінці судом апеляційної інстанції.
З приводу клопотання позивача про постановлення окремої ухвали, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин 1-2 статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Отже, окрема ухвала дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності. Окрема ухвала є реакцією на ті порушення, що не усуваються постановою, а також на причини й умови вчинення порушень, щоб запобігти їх повторенню у майбутньому.
При цьому, вказаними нормами процесуального закону встановлено саме право адміністративного суду, а не обов`язок, у разі виявлення під час розгляду справи порушення закону, постановити окрему ухвалу та направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а також, поставити питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Таким чином, основною підставою, яка надає можливість суду постановити окрему ухвалу є виявлення під час розгляду справи факту порушення суб`єктами владних повноважень вимог закону, внаслідок чого в окремій ухвалі має бути чітко вказано, які саме заходи слід вжити для усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Як вбачається зі змісту поданого клопотання про постановлення окремої ухвали, наведені позивачем обставини стосуються можливого неподання декларацій членом КДКА Донецької області Ільющенком Ю.А. та, відповідно, можливого порушення вимог антикорупційного законодавства. Водночас, зазначені доводи не пов`язані безпосередньо з предметом розгляду даної адміністративної справи, який стосується правомірності рішень органів адвокатського самоврядування у дисциплінарному провадженні щодо позивача.
Колегія суддів наголошує, що у межах даного провадження суд не встановлював і не досліджував обставини дотримання чи недотримання Ільющенком Ю.А. вимог Закону України «Про запобігання корупції», а також не наділений повноваженнями щодо встановлення наявності у його діях складу відповідного правопорушення. Оцінка таких обставин віднесена до компетенції спеціально уповноважених суб`єктів у сфері запобігання корупції, зокрема Національного агентства з питань запобігання корупції.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених статтею 249 КАС України підстав для постановлення окремої ухвали у даній справі, у зв`язку з чим, клопотання позивача задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Колегія суддів приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Судова колегія, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Також, у рішеннях ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Крім того, згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Враховуючи вищезазначене, апеляційна скарга ВКДКА підлягає задоволенню в повному обсязі, а апеляційна скарга КДКА Донецької області - частково, оскільки в прохальній частині апеляційної скарги відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, натомість, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову в частині без розгляду.
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 в оскаржуваній частині, у зв`язку з чим, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позовну вимогу до КДКА Донецької області слід залишити без розгляду, а в задоволенні позовної вимоги до ВКДКА відмовити, в решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 315 317, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури задовольнити.
Апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року в частині задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 12.06.2023 року № 39 - скасувати та позовну вимогу в цій частині залишити без розгляду.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року в частині задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.09.2023 року № IХ-014/2023 - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги відмовити.
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України. 

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р. 

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.

Повне судове рішення складено 20.03.2026 р.