МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(повне)
м. Миколаїв

08 квітня 2026 р.	справа № 400/801/26 	

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Клепки А.В.,

представника позивача: Головіна М.В.,
представника відповідача: Квашенко С.С.,
представника третьої особи: не прибув, клопотання про розгляд справи без його участі,

у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, розглянув адміністративну справу

за позовом	товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010, 	

до відповідача	Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, просп. Миру, 46/1, м. Миколаїв, Миколаївський р-н, Миколаївська обл., 54056, 	

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

про	визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії 	
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Форінт” (далі - позивач або ТОВ “ФК “Форінт”) звернулось з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Одеського міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України, яке під час розгляду справи замінено його правонаступником - Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відповідач або Відділ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі - третя особа), в якому просить суд:
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо:
- не надання стягувачу/іпотекодержателю ТОВ “ФК “Форінт” акта про проведення електронного аукціону (у разі придбання іпотекодержателем предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна) у виконавчому провадженні № 57981652, відповідно до ст. 49 ч. 2 Закону України “Про іпотеку”;
- невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження зі зняттям арешту з арештованого майна, у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документа, відповідно до ст. 39 ч. 1 п. 9 Закону України “Про виконавче провадження”;
2) зобов`язати відповідача:
- видати стягувачу/іпотекодержателю ТОВ “ФК “Форінт” акт про проведення електронного аукціону (у разі придбання іпотекодержателем предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна) у виконавчому провадженні № 57981652. відповідно до ст. 49 ч. 2 Закону України “Про іпотеку”;
- винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 57981652 зі зняттям арешту з арештованого майна, у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документа, відповідно до ст. 39 ч. 1 п. 9 Закону України “Про виконавче провадження”.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач допустив протиправну бездіяльність та не видав позивачу, як іпотекодержателю, акт проведення електронного аукціону, незважаючи на заяву позивача про залишення предмету іпотеки за собою. Вказане перешкоджає реалізації прав позивача, як стягувача у виконавчому провадженні, задовольнити свої майнові вимоги за рахунок іпотечного майна.
Відповідач позов не визнав, у відзиві просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що внаслідок реорганізації органів державної виконавчої служби, виконавчі документи у виконавчому провадженні № 57981652 надійшли до Відділу тільки в лютому 2026 р., а виконавче провадження було відкрито 5 лютого 2026 р. і в той же день на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 400/12761/25 виконавче провадження було зупинено, що унеможливлює вчинення будь-яких виконавчих дій, в тому числі і видачу позивачу акту про проведення електронного аукціону.
Третя особа правом подати пояснення не скористалась.
В судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення викладені в заявах по суті справи.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
24 червня 2008 р. між ОСОБА_1 та ЗАТ “Дочірній банк Сбербанку росії” був укладений договір іпотеки, згідно з яким в якості забезпечення виконання зобов`язань, які випливають з договору про відкриття кредитної лінії від 24 червня 2008 р. № 16-Н/08/19/ФО/П на суму 12 610 000 грн. ОСОБА_1 передала в іпотеку нежитлове приміщення магазину в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 773,40 кв. м.
4 жовтня 2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою З.В. на зазначеному договорі іпотеки був вчинений виконавчий напис.
Даний виконавчий напис з 28 грудня 2012 р. знаходився на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а з 5 лютого 2026 р. виконавче провадження було передане відповідачу.
20 січня 2025 р. у виконавчому провадженні № 57981652 стягувача було замінено на правонаступника - ТОВ “ФК “Форінт”.
Як встановлено судом, 12 вересня 2025 р. були проведені електронні торги щодо реалізації предмета іпотеки, які не відбулись через відсутність допущених учасників, що засвідчено протоколом № 645988 проведення електронного аукціону (торгів).
29 грудня 2025 р. були проведені другі електронні торги, які також не відбулись з тієї ж причини (протокол № 652270 проведення електронного аукціону (торгів)).
6 січня 2026 р. ТОВ “ФК “Форінт” звернулось до Відділу із повідомленням про залишення за собою предмета іпотеки.
Зокрема у повідомленні, із посиланням на ст. 49 Закону України “Про іпотеку”, позивач висловив намір реалізувати своє право, передбачене вказаною нормою, та залишити за собою предмет іпотеки за ціною другого електронного аукціону шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, у зв`язку з чим просило видати йому акт про проведення електронного аукціону, який є підставою для подальшої видачі нотаріусом свідоцтва про залишення за собою майна з електронного аукціону, який не відбувся.
20 січня 2026 р. позивач звернувся до відповідача із запитом щодо стану розгляду свого повідомлення від 6 січня 2026 р., однак повідомлення і запит залишились нерозглянутими відповідачем.
Вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Як слідує із заяв по суті справи, позивач вважає, що на підставі ст. 49 Закону України “Про іпотеку”, має право залишити за собою предмет іпотеки за ціною другого електронного аукціону шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, для чого необхідно отримати від відповідача акт про проведення електронного аукціону. Відповідач по суті таке право позивача не заперечує, але посилається на те, що виконавче провадження до нього було передано тільки 5 лютого 2026 р., а на теперішній час виконавче провадження зупинено на підставі ухвали апеляційного суду.
Відповідно до ст. 9 ч. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Враховуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, закріплений даною нормою, суд не обмежений у праві надати спірним правовідносинам власну правову оцінку.
Стаття 51 ч. 7 Закону України “Про виконавче провадження” визначає, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України “Про іпотеку”.
В свою чергу ст. 49 Закону України “Про іпотеку” передбачено, що протягом десяти днів з дня оголошення електронного аукціону таким, що не відбувся, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У такому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом, сформованим за результатами електронного аукціону, що не відбувся, та актом про проведення електронного аукціону. Такий акт є підставою для видачі нотаріусом іпотекодержателю свідоцтва про залишення за собою майна з електронного аукціону, що не відбувся.
Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами першого електронного аукціону, призначається проведення другого електронного аукціону, що має відбутися протягом одного місяця з дня проведення першого електронного аукціону. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на другому електронному аукціоні становить 85 відсотків початкової вартості предмета іпотеки на першому електронному аукціоні. У разі оголошення другого електронного аукціону таким, що не відбувся, іпотекодержатель має право придбати предмет іпотеки за початковою ціною другого електронного аукціону. Якщо іпотекодержатель не скористався таким правом, за результатами другого електронного аукціону призначається проведення третього електронного аукціону. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третьому електронному аукціоні становить 70 відсотків початкової вартості предмета іпотеки на першому електронному аукціоні.
У разі оголошення третього електронного аукціону таким, що не відбувся, іпотекодержатель має право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною третього електронного аукціону в порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.
Як було вказано раніше, 12 вересня і 29 грудня 2025 р. було проведено два електронних аукціони, які визнані такими, що не відбулись, а 6 січня 2026 р. позивач висловив намір залишити за собою предмет іпотеки за ціною другого електронного аукціону шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.
Разом з тим, відповідно до ст. 49 Закону України “Про іпотеку”, право стягувача залишити за собою предмет іпотеки шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, передбачене тільки після визнання таким, що не відбувся першого електронного аукціону. Якщо предмет іпотеки виноситься на другий електронний аукціон, стягувач таке право втрачає і має можливість придбати предмет іпотеки за початковою ціною другого електронного аукціону, а не здійснити залік своїх вимог, як про це просить позивач.
За таких обставин, повідомлення позивача, яка було надіслано до Відділу після визнання таким що не відбувся другого електронного аукціону, про залишення за собою предмету іпотеки за ціною другого електронного аукціону шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, не відповідає правовому регулюванню ст. 49 Закону України “Про іпотеку”.
Також суд знаходить слушними доводи відповідача про неможливість вчинення ним будь-яких дій у виконавчому провадженні, через його зупинення.
Так, 5 лютого 2026 р. відповідач прийняв постанову про зупинення вчинення виконавчих дій до набрання законної сили рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/12761/25.
Дана постанова є чинною, що унеможливлює вчинення відповідачем будь-яких виконавчих дій, в тому числі і складання акту про проведення електронного аукціону та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.
Додатково судом врахована і наявність ухвал Миколаївського окружного адміністративного суду у рамках справи № 400/12761/25 про забезпечення позову.
Так, 10 грудня 2025 р. суд задовольнив заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинив стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 4 жовтня 2012 р., яке здійснюється в межах виконавчого провадження № 57981652, яке на той час перебувало в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 400/12761/25.
В послідуючому, 4 лютого 2026 р., суд знову вжив заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 4 жовтня 2012 р., яке здійснюється в межах виконавчого провадження № 57981652, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 400/12761/25.
Обидві ухвали на даний час є чиними і на думку суду охоплюють собою неможливість вчинення тих дій, які є предметом позову в даній справі, так як видача позивачу акту про проведення електронного аукціону, фактично є завершальною стадією стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса та оформлення за позивачем права власності.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010, ЄДРПОУ 40658146) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (просп. Миру, 46/1, м. Миколаїв, Миколаївський р-н, Миколаївська обл., 54056, ЄДРПОУ 45862901) відмовити.
2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційні скарги на рішення у справах, визначених ст. 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений
13 квітня 2026 р.

Суддя А. О. Мороз