Єдиний унікальний номер 722/178/26 
Номер провадження 2-а/722/3/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2026 року   Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді    Унгуряна С.В.,
секретаря     Ткач Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим від його імені адвокатом Марчук Дариною Петрівною, до  ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Марчук Д.П. звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просила скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 4104 від 27.11.2025 року, винесену т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог вказувала, що постановою №4104 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 27 листопада 2025 року, винесеною ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Зазначену постанову позивач отримав через відділення Укрпошти 20 січня 2026 року, тоді ж і дізнався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності.
Вказувала, що із даної постанови вбачається, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 27 листопада 2025 року встановлено, що громадянин ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , був належним чином ознайомлений з вимогами розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 №2539 про виклик з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення військово-облікових даних. На вказаний час і дату ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки не повідомив, та в подальшому не з`являвся, чим порушив правила військового обліку в особливий період та законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.
02.10.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_3 виніс постанову № 8360. Дізнавшись про наявність зазначеної постанови, позивач невідкладно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 для з`ясування обставин. За результатами розгляду справи провадження закрили на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.
13.11.2025 року позивач був затриманий на контрольно-пропускному пункті в АДРЕСА_1 представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою уточнення анкетних даних. У зв`язку з неправомірністю зазначених дій, позивач здійснив виклик на спецлінію «102» ГУНП в Чернівецькій області та надав відповідні пояснення працівникам поліції.
Надалі позивача взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_6 та вручено повістку №909 від 17.11.2025 року про необхідність проходження ВЛК 23.11.2025 року.
Протягом періоду з 18.11.2025 року по 01.12.2025 року позивач проходив медичний огляд військово-лікарською комісією. Позивач не ухилявся від виконання військового обов`язку, 13.11.2025 року добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 та став на військовий облік. Станом на дату винесення постанови (27.11.2025 року), позивач перебував у процесі проходження медичного огляду.
Зазначала, що під час винесення постанови від 27.11.2025 року посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_5 не врахувала той факт, що позивач на момент розгляду справи сумлінно виконував вимоги попередньої повістки та проходив лікарську комісію.
При винесенні постанови № 4104 уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 були допущення істотні порушення норм процесуального та матеріального права.
Окремо вказувала, що розгляд справи відбувся за відсутності позивача, що призвело до грубого порушення його конституційного права на правову допомогу. Позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, внаслідок чого він був позбавлений реально можливості залучити захисника для захисту своїх прав, як це передбачено статтею 59 Конституції України та статтею 268 КУпАП.
Вважає, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому вважає вищевказану постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі – закриттю.
09.02.2026 року ухвалою судді Сокирянського районного суду Чернівецької області відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та зобов`язано відповідача надати суду в строк до 19.02.2026 року матеріали справи, на підставі яких стосовно ОСОБА_1 винесено оскаржувану постанову №4104 від 27.11.2026 року.
19.02.2026 року представником відповідача подано відзив за змістом якого просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, мотивуючи тим, що резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтись у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. 
Зазначала, що з даних, отриманих з АІТС «Оберіг» встановлено, що розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №2539, здійснено виклик ОСОБА_1 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак вимоги даного розпорядження позивачем виконані не були.
Внаслідок чого при зверненні вищевказаного громадянина 13.11.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 за даним фактом невиконання вимог розпорядження в частині неприбуття за повісткою, складено протокол № 4104 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу, доведено зміст ст. 268 КУпАП та повідомлено про час та місце розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, однак на розгляд справи про адміністративне правопорушення позивач не з`явився.
Відзив представником відповідача подано вчасно, із доказами надсилання його позивачу.
Того ж дня, 19.02.2026 року, на виконання ухвали від 09.02.2026 року, представником відповідача було надано документи на підставі яких ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності.
25.02.2026 року до суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Марчук Д.П. про забезпечення позову.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 27.02.2026 року заяву було задоволено та вжито заходи по забезпеченню позову, шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови № 4104 від 27 листопада 2025 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на громадянина ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17000 грн до набрання законної сили рішенням суду у справі №722/178/26 (№2-а/722/3/26).
Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялося.
У зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, враховуючи ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
З фабули протоколу про адміністративне правопорушення №4104 за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , був належним чином ознайомлений із вимогами розпорядження №2539 ІНФОРМАЦІЯ_3 про виклик з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою уточнення військово-облікових даних. На вказаний час і дату не з`явився, про поважність причин неявки не повідомив, та в подальшому не з`являвся, чим порушив правила військового обліку в особливий період та законодавство про мобілізаційну підготовку. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 , порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ч. 1,2 ст.17 ЗУ «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Вказаний протокол не містить підпису ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу та про повідомлення про час та місце розгляду справи.
27.11.2025 року ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №4104 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
З змісту вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , був належним чином ознайомлений із вимогами розпорядження №2539 ІНФОРМАЦІЯ_3 про виклик з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою уточнення військово-облікових даних. На вказаний час і дату не з`явився, про поважність причин неявки не повідомив, та в подальшому не з`являвся, чим порушив правила військового обліку в особливий період та законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 , порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ч. 1, 2 ст.17 ЗУ «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Громадянин ОСОБА_1 на розгляд даної справи про адміністративне правопорушення не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до військово-облікового документа «Резерв+» ОСОБА_1 є військовозобов`язаним.
Як вбачається із «Резерв+», сформованого 20.01.2026 року, ОСОБА_1 29.12.2025 року пройшов ВЛК, визнаний непридатним (згідно редакції Наказу №402 від 14.10.2024 року), дата уточнення даних 03.12.2025 року, примітка «дані уточнено вчасно».
18.09.2025 року оператором групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 -старшим сержантом ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення №5796 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за результатами розгляду справи, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_3 02.10.2025 року було винесено постанову про закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.
З копії повістки №909 від 17.11.2025 року виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлено, що ОСОБА_1 належало з?явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 23.11.2025 року о 10 год 00 хв, для проходження ВЛК.
Згідно наданої представником позивача медичної документації встановлено, що ОСОБА_1 у період часу 18.11.2025 року по 01.12.2025 року проходив медичний огляд військово-лікарською комісією, за результатами якої був визнаним непридатним.
При цьому, станом на дату винесення оскаржуваної постанови (27.11.2025 року), позивач ОСОБА_1 проходив обстеження в ОКНП «Чернівецький обласний клінічний кардіологічний центр» в період часу з 25.11.2025 по 28.11.2025 року.
Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст.210, 210-1 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як встановлено ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року № 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
З огляду на вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», де зазначено, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Згідно п. 47 Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані: видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів; вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявністю); письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні; забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.
Разом з тим, додані представником відповідача копії документів, які обґрунтовують поданий відзив, не містять відомостей ані про те, чи було доведено вказане розпорядження позивачеві під його особистий підпис, ані інформації про те, чи було направлено рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується його прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, при цьому представником відповідача не було додано копії розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 , що позбавляє суд можливості встановити належність оповіщення ОСОБА_1 про необхідність з`явитися для уточнення військово-облікових даних.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.
Стандарти, встановлені Конвенцією для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).
Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень, зокрема, критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти росії» від 30 травня 2013 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд. У змісті оскаржуваної постанови не зазначено конкретні докази на підставі яких було встановлено обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 .
Крім того, під час розгляду даної справи судом також встановлено, що відповідачем допущено порушення під час процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення № 4104 в графі «підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності» такий підпис відсутній, як і відсутні будь-які підписи у графі «від пояснень і підписання протоколу відмовився у присутності свідків» 
Наведене вище у сукупності свідчить про наявність достатніх підстав для висновку, що спірна постанова не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.
Разом з тим, на виконання вимог ст. 77 КАС України, представником відповідача суду не надано жодних доказів, які б підтверджували обставини, зазначені у вищевказаній спірній постанові по справі про адміністративне правопорушення №4104 від 27.11.2025 року.
При цьому, сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, тому позов підлягає задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 665,60 грн, а відповідач є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір в зазначеному розмірі слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 72-77, 132, 139, 229, 241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, ст.ст.210, 210-1 КУпАП суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , поданий від його імені адвокатом Марчук Дариною Петрівною до  ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі– задовольнити.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №4104 від 27.11.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень – скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 - закрити. 
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів після оголошення рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя          С.В. Унгурян