Провадження № 3/679/73/2026
Справа № 679/157/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року 
місто Нетішин Хмельницької області
Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Безкровний Ігор Григорович, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Огойка А.А. справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
08 лютого 2026 року о 12:32 год. ОСОБА_1 , рухаючись поблизу будинку № 12 по просп. Незалежності м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, керував автомобілем «Citroen C4 Picasso» із державним номерним знаком НОМЕР_2 у порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, у стані алкогольного сп`яніння, який було встановлено на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу – газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» із результатом тестування 1,19 проміле.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки не повідомив.
З огляду на приписи ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно з якою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суддя вважав за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
При цьому суддя з огляду на положення ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвокатом Огойком А.А. було подано клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу відповідного адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що на відеозаписах, які були досліджені судом, не зафіксовано складання направлення ОСОБА_1 на огляд та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, а так само відмову останнього від їх підписання. Фактично ж ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся. З огляду на вказані обставини направлення та акт складені формально, а тому не можуть бути покладені в основу судового рішення.
Із відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 адекватна, мова зрозуміла і чітка, рухи тіла також нормальні.
Крім того, на думку захисника, використання приладу, який застосовувався під час проведення огляду ОСОБА_1 , є недопустимим, що вбачається зокрема з листа ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл» № 254-03 від 03.03.2026, отриманого у відповідь на адвокатський запит захисника, позаяк свідоцтво про повірку приладу від 22.04.2025 було чинним до 22.10.2025, що також підтверджується сервісною книжкою приладу, отриманою захисником від Відділення поліції № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.
Також захисник зауважує у клопотанні, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що таке правопорушення було вчинено о 12:32 год., у той час як у роздруківці тестування алкотестера зазначається, що огляд було пройдено о 07:01 год., що унеможливлює ідентифікацію цього документа як такого, що належить до конкретної події зупинки водія ОСОБА_1 . Разом із цим, на думку захисника, будь-який прилад, що працює з порушенням налаштувань системного часу, вважається несправним, оскільки час є невід`ємним параметром протоколу вимірювання і його некоректність ставить під сумнів справність всього програмного забезпечення, включаючи точність роботи електрохімічного сенсора.
На роздруківці результату тестування ОСОБА_1 власноручно написав «ні», що є прямою і задокументованою формою незгоди з результатом, при цьому в акті огляду у графі «з результатом згоден» підпис водія також відсутній.
З отриманих захисником документів вбачається, що за 15 років прилад, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , жодного разу не проходив капітального ремонту або заміни сенсора, який виробник рекомендує замінювати кожні п`ять років для підтримки точності. Використання морально та фізично застарілого обладнання, яке відпрацювало свої ресурси без належного сервісу (термін корисної експлуатації закінчився у 2021 році) порушує право особи на справедливий розгляд справи, у той час як будь-яка похибка має тлумачитися на користь водія.
З урахуванням викладених обставин захисник вважає, що результати проведеного огляду є недійсними і не можуть бути взяті до уваги судом як належний та допустимий доказ перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, у той час як протокол сам по собі не може підтверджувати відповідні обставини, а тому його теж слід оцінювати критично.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є зокрема всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 3 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, ознаками алкогольного сп`яніння є:  запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів;  порушення мови;  виражене тремтіння пальців рук;  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції).
Згідно з п.п. 7, 10 розд. ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я) (п. 7 розд. І Інструкції).
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується наступними дослідженими суддею доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586128 від 08.02.2026 (а.с. 3);
- результатами тестування на алкоголь до протоколу, відповідно до якого за допомогою спеціального технічного засобу – газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» було встановлено, що 08.02.2026 ОСОБА_1 мав вміст алкоголю у крові на рівні 1,19 проміле (а.с. 3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який було проведено у зв’язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак сп`яніння – різкого запаху алкоголю з ротової порожнини та почервоніння обличчя. За результатами огляду, проведеного за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», було встановлено, що ОСОБА_1 мав вміст алкоголю у крові на рівні 1,19 проміле (а.с. 7);
- відеозаписами, на яких зафіксовано факт добровільного проходження ОСОБА_1 після зупинення поліцією транспортного засобу під його керуванням огляду на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого було встановлено, що вміст алкоголю у його крові перевищує дозволену діючим законодавством норму, і з результатами якого він погодився (а.с. 11, 12).
Отже, із досліджених у судовому засіданні доказів було встановлено, що 08.02.2026 о 14:32 год. у ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Citroen C4 Picasso» із державним номерним знаком НОМЕР_2 та рухався поблизу будинку № 12 по просп. Незалежності м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, був зупинений поліцейськими, які виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ними було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд для виявлення стану такого сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», на що той погодився, і за результатами цього огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння із вмістом алкоголю у крові на рівні 1,19 проміле, а отже в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що спростовують чи ставлять під сумнів факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, що зазначаються у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення, або ж факт перебування ним у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Так, із досліджених суддею відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, останній за добровільною згодою пройшов відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу та не оспорював результатів цього огляду.
Таким чином, суддя вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Стосовно посилань захисника на недопустимість використання приладу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, суд зазначає таке.
Як зазначається у п. 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» № 1314-VII від 05.06.2014 засоби вимірювальної техніки – це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.
До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Калібрування – це сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу (п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).
Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).
Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі до 01.01.2016. 
Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety Ag & Co KgaA (Німеччина), що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі, за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. 
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 13.10.2016 і становить 1 рік. 
Як вбачається з результатів тестування на алкоголь прилад, який використовувався під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , останнє калібрування пройшов 22.04.2025 (що також підтверджується відомостями із сервісної книжки приладу, а отже огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений із застосуванням газоаналізатора, який відповідає вимогам закону, в межах міжповірочного інтервалу, позаяк станом на 08.02.2026 (час проведення огляду) не минув рік після останньої повірки відповідного приладу (а.с. 4, 107).
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Хмельницького апеляційного суду від 21.01.2026 у справі № 674/1585/26 та від 25.02.2026 у справі № 677/2142/25, з якими суд першої інстанції погоджується.
Стосовно посилання захисника на недійсність результату тестування з огляду на те, що в ньому (роздруківці приладу) час проведення огляду вказано 07:01 год. (у той час як подія правопорушення мала місце 12:32 год.), суддя не бере їх до уваги, оскільки з досліджених суддею наявних у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що фактично такий огляд було пройдено ОСОБА_1 о 12:40 год. При цьому некоректно встановлений час на приладі не свідчить про непрацездатність приладу та сам по собі не тягне за собою недійсність результатів огляду. 
Суддя також вважає неспроможними посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами тестування на місці зупинки, оскільки це спростовується дослідженими суддею наявними у матеріалах справи відеозаписами, з яких вбачається, що одразу після тестування поліцейський запитав у ОСОБА_1 , чи погоджується той із результатом та чи бажає проїхати в лікарню, на що той відповів, що погоджується з результатом і будь-яких заперечень проти такого результату не висловлював.
Щодо посилання захисника на відсутність фіксації на відеозаписах, наданих поліцією, процедури складання направлення на огляд та акту огляду суддя зазначає, що такі обставини жодним чином не впливають на достовірність та допустимість таких доказів. Більше того, із досліджених суддею відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а тому направляти на огляд водія, який погодився з результатами огляду, проведеному на місці, у працівників поліції не було підстав. З огляду на це, крім іншого, наявне у матеріалах справи направлення (а.с. 6) будь-якого доказового значення у цій справі не має.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 зазначається, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Водночас Європейський суд з прав людини у п. 58 свого рішення «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , відомості про притягнення якого до адміністративної відповідальності раніше в матеріалах справи відсутні, ступінь її вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суддя вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керуванням транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
За таких обставин, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-9, 23, 24, 27, 30, 33-35, 401, 130, 245, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень, в дохід держави (номер рахунку отримувача (IBAN) – UA748999980313060149000022001; отримувач коштів – ГУК у Хмельницькій області /Хмельницька обл./ 21081300; код банку отримувача (ЄДРПОУ) – 37971775; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) – 899998; код класифікації доходів бюджету – 21081300) із позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави (отримувач коштів – ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету – 22030106) судовий збір у розмірі 665,60 грн (шестисот шістдесяти п`яти гривень шістдесяти копійок).
Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в добровільному порядку в п`ятнадцятиденний строк із дня вручення копії постанови сума штрафу буде стягнута в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі. 
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців. У разі її оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Суддя І.Г. Безкровний