ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 602/332/25	Головуючий у 1-й інстанції Наумчук В.А. 	
Провадження № 22-ц/817/216/26 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Гірський Б. О., Храпак Н. М., 

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників цивільну справу №602/332/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2025 року, постановлену суддею Наумчук В.А., про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Лановецької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей Лановецької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав.
Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2025 року провадження в даній цивільній справі зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_4 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати наведену вище ухвалу суду, а справу направити в Лановецький районний суд Тернопільської області для продовження розгляду.
Вказує, що зупинивши провадження у справі, суд першої інстанції порушує права та інтереси дитини, а також розумні строки розгляду справи.
Крім того зазначає, що лист ІНФОРМАЦІЯ_1 №3/3721 від 11.11.2025 лише підтверджує факт призову відповідача, однак не містить інформації про його перебування на військовій службі.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
За правилами частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з наведеним та на підставі ухвали апеляційного суду про призначення справи до судового розгляду у порядку письмового провадження, перегляд справи в апеляційному порядку здійснено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Судом встановлено наступні обставини.

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 наступну інформацію:
1.1. Чи призвано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 на військову службу за мобілізацією під час воєнного стану за період з 24.02.2022 по 06.11.2025? Якщо так, то коли саме?
1.2. Чи перебуває станом на даний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , на військовій службі?
На виконання зазначеної ухвали на адресу суду надійшла відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.11.2025 №3/3721, згідно з якою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був призваний 13.05.2024 на військову службу під час мобілізації на особливий період. У ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутня інформація чи перебуває станом на даний час ОСОБА_4 на військовій службі.
Мотивуючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, тому на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.
З таким рішення погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Так, підстави зупинення провадження у справі визначені в ст.ст.251, 252 ЦПК України, які залежно від характеру є обов`язковими і факультативними.
Обов`язкове зупинення провадження в справі передбачене тоді, коли в силу прямої вказівки закону суд зобов`язаний зупинити провадження незалежно від свого розсуду і від розсуду осіб, які беруть участь у справі. Такі підстави передбачені ст.251 ЦПК України, які є вичерпними.
Так, згідно пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Так, 24.02.2022 Президентом України підписано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого на всій території України введено воєнний стан із 05 год 30 год 24.02.2022 строком на 30 діб, який Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено. Станом на час винесення оскаржуваної ухвали воєнний стан не скасовано.
Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно із статтею 2 Закону України «Про оборону України» оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.
Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Що стосується твердження сторони апелянта про те, що оскільки у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.11.2025 №3/3721 не вказано про перебування відповідача на військовій службі, тому відсутні підстави для зупинення провадження, то колегія суддів зазначає наступне.
Так, 10.02.2026 ухвалою Тернопільського апеляційного суду витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_6 наступну інформацію:
- Чи перебуває станом на даний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , на військовій службі?
На виконання вказаної ухвали, 25.02.2026 до Тернопільського апеляційного суду надійшла відповідь від 17.02.2026 №10/1/2489, згідно з якою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , направлений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 . 
Також, згідно з висновком ВП ВС, викладеного у постанові від 12.11.2025 у справі №754/947/22, з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення ЗСУ та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан». Належними доказами для зупинення провадження у справі є документи, що підтверджують перебування особи на військовій службі (військовий квиток, наказ командира тощо).
З огляду на викладене, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі з метою захисту прав особи на участь у розгляді справи.
Відповідно ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що ухвала Лановецького районного суду Тернопільської області від 09.12.2025 є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2025 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий 
Судді