Справа № 485/2049/25
Провадження №2/485/35/26

РІШЕННЯ
іменем України

15 квітня 2026 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі
головуючої судді Бодрової О.П.,
за участі секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
установив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , предметом якої є стягнення кредитної заборгованості з відповідача у загальному розмірі 72590,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 11 грудня 2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено кредитний договір №5172724. 16.07.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 16072025, відповідно до якого останньому перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №5172724 у загальному розмірі 44240,00 грн.
Окрім того, 08 січня 2025 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» укладено кредитний договір №8646551. 12.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №12092025, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» відступає належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників. Так, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №8646551 у сумі 28350,00 грн.
Таким чином, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами №5172724 від 11.12.2024, №8646551 від 08.01.2025 на загальну суму 72590,00 грн, а також понесені судові витрати.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Інші процесуальні дії у справі
Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 31 жовтня 2025 року позовну заяву прийняла до розгляду, відкрила провадження у справі та вирішила розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін /а.с.66/.
Позиції учасників справи
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, у позовній заяві просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Разом з тим, відповідач неодноразово направляв суду клопотання про відкладення розгляду справи, з метою зібрання коштів для погашення кредитної заборгованості та врегулювання питання з позивачем (01.12.2025 Вх№10022/25Вх, Вх№10023/25Вх; 22.12.2025 Вх№10712/25Вх; 19.01.2026 Вх№518/26Вх; 16.02.2026 Вх№1381/26Вх; 16.03.2026 Вх№2232/26Вх). 13.04.2026 черговий раз надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, у зв`язку з вжиттям заходів для збору коштів та врегулювання спору в добровільному порядку. 
15 квітня 2026 року від представника позивача надійшло клопотання, згідно якого останній просив суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Так, клопотання мотивовано тим, що в листопаді 2025 року відповідач звернувся до ТОВ «ФК «ЄАПБ» та повідомив, що визнає наявність боргу та просить вирішити питання щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, однак згоди не дійшли. Відповідач не одноразово направляв клопотання про відкладення судового засідання, але з банком зв`язку не підтримував.
Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства, відповідно до положень ст.2 ЦПК України є розумність строків розгляду справи судом.
Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Частиною 2 ст.121 ЦПК України, визначено, що строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.
У частинах третій-четвертій статті 44 ЦПК України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Отже на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права. 
Суд звертає увагу, що саме з метою виконання завдання цивільного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Отож, якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей, зокрема, безпідставне затягування розгляду справи, така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами.
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Враховуючи процесуальну поведінку ОСОБА_1 систематичне подання заяв про відкладення розгляду справи, неявка в судові засідання, суд розцінює його дії як прояв небажання сприяти виконанню завдання цивільного судочинства та зловживання процесуальними правами.
За наведених обставин, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних щодо предмету спору та для оцінки взаємовідносин сторін у спірних правовідносинах, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.
Розглянувши клопотання відповідача про перенесення розгляду справи на іншу дату, беручи до уваги заперечення представника позивача, тривалість розгляду справи більше п`яти місяців, не зважаючи на причини повторної неявки, суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки розгляд справи вже неодноразово відкладався за клопотанням відповідача.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Мотивувальна частина.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, зазначає таке.
Суд встановив, що 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» уклали договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5172724, а також підписали Паспорт споживчого кредиту до вказаного договору, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10000,00 грн, строком 360 днів /а.с.6-22/.
Відповідно до п. 1.1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету.
Згідно з п. 1.2, п. 1.3 кредитного договору, сума кредиту становить 10000,00 грн, строк кредиту 360 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі – Графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі.
Пунктом 1.4.1, 1.4.2 договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору, знижена процентна ставка – 0,95 % в день.
Відповідно до п. 2.1 договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .
Підпунктом 5.1.3 договору передбачено, що Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта.
Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використано електронний підпис з одноразовим ідентифікатором «77652».
Крім того, Договір № 5172724 від 11.12.2024 містить паспортні дані ОСОБА_1 , його РНОКПП та адресу.
Факт зарахування кредитних коштів за договором №5172724 від 11.12.2024 підтверджено листом ТОВ «Пейтек» №20250717-954 від 17.07.2025 /а.с.23/.
Окрім того, 12 грудня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5172724 від 11.12.2024, згідно умов якого, останньому надано додаткові кредитні кошти у розмірі 2000,00 грн /а.с.24-25/.
Згідно п.1.4. додаткового договору, сума кредиту на дату укладення цього додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених клієнтом за договором, складає 12000,00 грн.
Згідно п.1.5. додаткового договору, строк кредитування та періодичність сплати платежів залишаються незмінними, відповідно до п.1.3. договору.
Окрім того, підписано паспорт споживчого кредиту /а.с.26-27/. 
Факт зарахування кредитних коштів за додатковим договором до договору №5172724 від 11.12.2024 підтверджено листом ТОВ «Пейтек» №20250717-956 від 17.07.2025 /а.с.29/.
16.07.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 16072025 відповідно до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників /а.с.31-35/.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 від 16.07.2025 до Договору факторингу № 16072025 від 16.07.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 44240,00 грн, з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26240,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 6000,00 грн – штрафи /а.с.36/.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №5172724 від 11.12.2024, заборгованість ОСОБА_1 не погашена та складає 44240,00 грн, з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26240,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 6000,00 грн – штрафи /а.с.28,30/.
Окрім того, 08 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № 8646551 /а.с.42-52/.
Цей договір укладений за допомогою Інформаційно – телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснена при вході споживача в особистий кабінет, в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефона споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
На підставі вказаного договору, відповідачу було надано кредит в сумі 10500,00 грн (п.1.3. договору).
Відповідно до п.1.4. договору – строк кредиту 360 днів.
Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору (п.1.5.1. договору).
Зазначений договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем): «С2514».
Кредитним Договором передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту (пп.3 п. 4.1 Договору).
Перерахування грошових коштів на рахунок позичальника підтверджено листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» /а.с.56/.
12.09.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 12092025 відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників /а.с.57-61/.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 від 12.09.2025 до Договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 28350,00 грн, з яких: 10500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12600,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 5250,00 грн – сума заборгованості за пенею /а.с.37/.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №8646551 від 08.01.2025, заборгованість ОСОБА_1 не погашена та складає 28350,00 грн, з яких: 10500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12600,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 5250,00 грн – сума заборгованості за пенею /а.с.63-65/.
Норми права, які застосовано судом
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Із досліджених судом кредитних договорів, укладених між ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 встановлено, що вони укладені в електронній формі та зі сторони споживача підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Отже, підписання даних договорів свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови цілком зрозумів, підтвердив та закріпив те, що сторони договорів діяли свідомо, були вільні в укладенні даних договорів, вільні у виборі контрагента та умов договорів.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Разом з тим, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст. 1077, ч.1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Щодо стягнення заборгованості за неустойкою
Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Згідно з п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
У зв`язку з наведеним, відповідач звільняється від обов`язку її сплати на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою за кредитними договорами: №5172724 у розмірі 6000,00 грн, №8646551 у розмірі 5250,00 грн (загальний розмір – 11250,00 грн) безпідставні та задоволенню не підлягають, а отже позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат
Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 3028,00 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.
Суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача 61340,00 грн заборгованості за кредитним договором, задовольнивши 84,50% позовних вимог.
Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2558,66 грн.
Керуючись ст.10,18, 23, 43, 44, 76, 121, 279, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Задовольнити частково позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами №5172724 від 11.12.2024, №8646551 від 08.01.2025 у загальному розмірі 61340,00 (шістдесят одна тисяча триста сорок) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2558,66 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят шістдесят шість копійок) гривень.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 15 квітня 2026 року.

Позивач:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032.

Відповідач:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя          О.П. Бодрова