КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2026 року м. Київ № 320/35418/24
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСТАРЧ УКРАЇНА" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСТАРЧ УКРАЇНА" з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, у якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03 квітня 2024 року №502/Ж10/31-00-07-01-02-25 прийнятого Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.
В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення з огляду на неврахування відповідачем положень пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України щодо відсутності підстав для нарахування пені у період дії карантинних обмежень.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач проти задоволення позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що посадові особи контролюючого органу при проведенні перевірки та оформленні її результатів діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Вказує, що у ході перевірки позивача було встановлено порушення ч. 2 ст. 13 Закону України “Про валюту та валютні операції” внаслідок несвоєчасного надходження валютної виручки від нерезидента при виконанні експортного контракту від 17.11.2021 № 836. Відповідач стверджує, що на пеню, нараховану відповідно до Закону України «Про валюту та валютні операції», не поширюються положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.
Позивач також направив до суду відповідь на відзив, в якому наголосив про помилковість висновків контролюючого органу. 
Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.
ЦМУ ДПС по роботі з ВПП, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 та підпунктом 69.351 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та на підставі наказу Міжрегіонального управління «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІНТЕРСТАРЧ УКРАЇНА" (код ЄДРПОУ 38307757)» від 08.02.2024 №57/Ж1 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "ІНТЕРСТАРЧ УКРАЇНА" з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за контрактом (угодою) від 17.02.2021 № 766 та за контрактом (угодою) від 17.11.2021 №836, за період діяльності з 17.02.2021 по 18.09.2023 згідно листів ДПС України від 07.08.2023 № 18996/7/99-00-07-05-02-07; від 30.05.2023 № 12279/7/99-00-07-05-01-07 щодо інформації, наданої НБУ уповноваженими банками (листи НБУ від 35.07.20236 №25 0005/156/ДСК; від 19.05.2023 №25-0008/106/ДСК), за результатами якої складено акт перевірки від 22.02.2024 № 294/Ж5/31-00-07-01-02-20/38307757 (далі – акт перевірки).
Контролюючим органом було встановлено порушення скаржником вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі Закон №2473) при виконанні експортного контракту від 17.11.2021 № 836, а саме: несвоєчасне надходження валютної виручки від нерезидента.
На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом було прийнято ППР від 03.04.2024 №502/Ж10/31-00-07-01-02-25 про застосування 981 814,25 грн пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Разом з тим, Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 та пп. 69.351 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України від 02.12.2010 № 2755-V1 (із змінами) та відповідно до наказу ДПС України від 12.06.2024 № 430 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Інтерстарч Україна» з питань, що стали предметом оскарження щодо дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з компаніями-нерезидентами Smart Trade Overseas SA (Швейцарія) за контрактом від 15.02.2021 № 766 та Interstach GmbH (Німеччина) за контрактом від 17.11.2021 № 836 за період з 15.02.2021 по 07.02.2024, за результатами якої складено акт від 18.06.2024 №1674/Ж5/31-00-07-01-03 20/38307757 (далі - акт перевірки).
Контролюючим органом було встановлено порушення скаржником вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі Закон № 2473) при виконанні експортного контракту від 17.11.2021 № 836, а саме: несвоєчасне надходження валютної виручки від нерезидента.
Як свідчать обставини справи, резидентом було укладено експортний контракт з нерезидентом - компанією INTERSTACH GMBH, Німеччина, (далі - нерезидент) від 17.11.2021 № 836 про продаж продукції, на виконання умов якого скаржником було відвантажено товар на загальну суму 10 659 274,25 євро, що засвідчено митними деклараціями (далі - МД), наведеними у Додатку 2-ЕК до акта перевірки.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 2473, з урахуванням п. 142 постанови Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова НБУ № 18), граничний строк надходження валютної виручки наведено у Додатку 2-ЕК до акта перевірки.
Як свідчать обставини справи, валютна виручка від нерезидента в перевіряємому періоді (з 15.02.2021 по 07.02.2024) надійшла на загальну суму 10 756 793,54 євро, що засвідчено платіжним документом, наведеними у Додатку 2-ЕК до акта перевірки, однак з порушенням законодавчо встановленого строку, кількість днів прострочення наведено у Додатку 3 до ППР.
Станом на (кінець перевіряємого періоду) у скаржника обліковувалась кредиторська заборгованість на суму 97 519,29 євро.
Перевіркою встановлено, що за контрактом (угодою) від 15.02.2021 № 766, з компанією-нерезидентом Smart Trade Overseas SA (Швейцарія): - валютна виручка в розмірі 169 080,95 дол. США за експортований товар згідно з ВМД UA508110/2022/ 501838 від 12.08.2022 на загальну суму 824 186,25 (граничний термін надходження валютної виручки/повернення товару – 07.02.2023) не надійшла.
ТОВ «ІНТЕРСТАРЧ УКРАЇНА» 16.12.2022 подано позов до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України, Постанова про прийняття справи до виконання від 23.12.2022. Рішенням від 20.07.2023 Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України по справі №358/2022 від 20.07.2023 року позов ТОВ «ІНТЕРСТАРЧ УКРАЇНА» задоволено повністю.
Перевіркою, також, встановлено, що за контрактом (угодою) від 17.11.2021 № 836 з компанією-нерезидентом INTERSTACH GMBH (Німеччина) встановлені порушення вимог валютного законодавства, детальний опис яких наведено в акті перевірки. 
Товариство не погодилось з висновками акту від 22.02.2024 № 294/Ж5/31-00-07-01-02-20/38307757 та 15.03.2024 та подало до Податкового органу заперечення на акт перевірки.
02.04.2024 платник податків отримав лист №196/ж12/31-000-07-01-03-27 від 29.03.2024 від податкового органу, в якому зазначено висновок про залишення без змін висновків акта перевірки залишено без змін, а заперечення товариства - без задоволення.
08.04.2024 ТОВ «Інтерстарч Україна» отримало податкове повідомлення-рішення від 03.04.2024 № 502/ж10/31-00-07-01-02-25, яким податковий орган встановив порушення ч.2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і ч. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII застосував штраф у сумі 981 814,25 гривень.
22.04.2024 р. ТОВ «Інтерстарч Україна» направило скаргу про перегляд податкового повідомлення-рішення від 03.04.2024 № 502/ж10/31-00-07-01-02-25.
27 червня 2024 року ТОВ «Інтерстарч Україна» отримало від ДПС України рішення про результати розгляду скарги, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга - без задоволення.
Не погоджуючись з вищевказаними висновками контролюючого органу, на підставі яких було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Законом України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII (Закон № 2473) визначені правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, а також відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Статтею 13 Закону № 2473 передбачено право Національного банку України встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (ч. 2 ст. 13 Закону № 2473).
Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів встановлено п. 21 розд. ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 (Положення № 5), і становлять 365 календарних днів.
У зв`язку із введенням Указом Президента України вiд 24.02.2022 №64/2022 воєнного стану в Україні, Правлінням Національного банку України прийнято Постанову вiд 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», відповідно до якої граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року. Для операцій, що проведені до 05.04.2022, граничні строки розрахунків становлять 365 календарних днів.
Порушення резидентами граничного строку розрахунків тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 % суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості (ч. 3 ст. 13 Закону № 2473).
Обставина розрахунків з порушенням, встановлених Національним банком України, строків позивачем не оспорюється. Він наполягає на тому, що в силу дії приписів абз.11 п.52-1 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПК України пеня не повинна була нараховуватись взагалі.
Суд вважає такий довід помилковим з огляду на наступне.
Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.
При цьому положеннями Закону №2473-VIII не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно - господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями ПК України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення ПК України.
Закон №2473-VIII та ПК України регулюють різні сфери державної політики.
Підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону №2473-VIII) - відсутні.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.08.2025 у справі №240/8484/24.
Частинами першою третьою статті 3 Закону №2473-VIII визначено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.
У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.
Відповідно до абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України протягом дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
Проте означена норма є застосовною у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.
Крім того, зміни до положень Закону №2473-VIII здійснюються виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Однак до Закону №2473-VIII не вносились норми, які б дозволяли не застосовувати пеню (звільняли від застосування пені) за порушення строку розрахунків в іноземній валюті у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19).
При цьому суд зауважує, що маючи на меті звільнити суб`єктів господарювання, які вчинили правопорушення, у вигляді порушення строків розрахунків, від відповідальності у вигляді пені законодавець вносить відповідні зміни саме до Закону №2473-VIII.
Так, Законом України №2260-IX від 12.05.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» статтю 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» доповнено пунктом 13 такого змісту:
« 13. Відповідальність, передбачена частиною п`ятою статті 13 цього Закону, не застосовується до резидентів - суб`єктів господарювання, що вчинили відповідне правопорушення, якщо імпортні операції не можуть бути завершені внаслідок дії постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» від 9 квітня 2022 року № 426».

Тобто, у разі якби законодавець мав на меті звільнити суб`єктів господарювання від відповідальності шляхом не нарахування (не застосування) пені під час дії карантину (COVID- 19), відповідні зміни (чи обмеження в застосуванні) були б внесені саме до Закону України «Про валюту і валютні операції», проте таких змін внесено не було.
Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №420/1538/23, від 28.03.2024 у справі №380/17879/22, від 13.05.2024 у справі №420/11208/23, та сформулювала правовий висновок, відповідно до якого пеня, що передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Враховуючи вищенаведені обставини, судом відхиляються твердження позивача щодо застосовності до спірних відносин положень пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 03 квітня 2024 року №502/Ж10/31-00-07-01-02-25 є правомірним та скасуванню не підлягає. 
Системно проаналізувавши приписи законодавства України та надавши оцінку наявним у справі доказам та ключовим обставинам справи, суд доходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Враховуючи висновки суду за наслідками вирішення справи, положення ст. ст. 139, 143 КАС України, у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСТАРЧ УКРАЇНА" відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.