19.02.2026 
Справа № 331/7433/25
Провадження № 3/331/182/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року      м. Запоріжжя
Суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Клименко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у відношенні
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Одарівка Оріхівського району Запорізької області, громадянки України, іпн: НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2025 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, повторно протягом руку, ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечила належний догляд, контроль за її поведінкою та місцем перебування, не піклувалась про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не вжила всіх необхідних заходів для запобігання небезпечної чи шкідливої поведінки останньої, внаслідок чого 23.11.2025 року приблизно о 16 годині 00 хвилин працівниками патрульної поліції було виявлено неповнолітню ОСОБА_2 у небезпечному середовищі, а саме у сауні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 83-А, яка розпивала алкогольні напої в компанії повнолітніх осіб, що створювало реальну загрозу її життю, здоров`ю та морального розвитку, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».
В судові засідання, призначені на 22.01.2026 року та 19.02.2026 року, ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення на номер мобільного телефону, який зазначений у даній справі, судових повісток в електронному вигляді за допомогою додатку «Viber», що підтверджується довідками про їх доставку (а.с. 20, 22). Крім того, відомості про час та місце розгляду справи оприлюднені на офіційному сайті Олександрівського районного суду міста Запоріжжя, який є загальнодоступним. 
Разом з тим, до матеріалів вказаної справи про адміністративне правопорушення, долучена заява ОСОБА_1 , яка просить суд здійснювати судовий розгляд без її участі, провину у вчиненні даного адміністративного правопорушення визнає повністю та застосувати відносно неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі (а.с. 6).
З огляду на положення ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП не є обов`язковою.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Диспозиція 1 ст. 184 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Разом з тим, ч. 2 ст. 184 КУпАП, передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Так, у ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП проявляється у повторному невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення необхідних умов життя являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню та забезпеченню необхідних умов життя виконуються неякісно та не в повному обсязі.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд приходить до висновку, що провина  ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 681018 від 26.11.2025 року в сукупності з рапортом працівника поліції від 23.11.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 , письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копією постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2024 року, яка набрала законної сили, при притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, які узгоджуються з обставинами, вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи.
На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1  містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме, ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно  ОСОБА_1  за вчинене нею адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень. (Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081100; ЄДРПОУ: 37941997; Банк: Казначейство України (ЕАП); Рахунок: UA558999980313060106000008479; ККДБ: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції»).
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. (Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя        Л.В. Клименко