Справа № 524/14274/25
Провадження №2-о/524/46/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі: 
головуючого судді - Рибалки Ю.В., 
при секретарі судового засідання - Панченко А.О.,
з участю: заявника - ОСОБА_1 , представника заявника - ОСОБА_2 , 
розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах та від імені якого діє ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

04 листопада 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Заявник свою заяву аргументував настуним: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_3 . Дружина до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Після померлої ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з: 1/2 (однієї другої) частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_2 та яка була йому подарована 27 жовтня 2023 року на підставі договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 1458 та кім.85, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
04 вересня 2025 року ОСОБА_1 подав приватному нотаріусу Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухі Вікторії Сергіївні заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
На підставі чого, приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухою В.С., була заведена спадкова справа № 56/2025 щодо майна померлої.
Але, цього ж дня, 04 вересня 2025 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухою В.С. була винесена постанова № 308/02-31 про відмову у вчинені нотаріальної дії.
Відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємцем ОСОБА_1 не надано документів, які підтверджують факт спільного проживання разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день її смерті, і вказана обставина є підставою для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії з видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом.
Заявник просить суд встановити факт його проживання за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Ухвалою судді від 06.11.2025 року відкрито провадження у справі, витребувано докази. 
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заяву підтримали, просили задовольнити.
Заінтересована особа Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явились, про дату розгляду справи повідомлялись належним чином.
Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, встановив такі фактичні обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).
Після померлої ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з: 1/2 частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_2 та яка була подарована 27 жовтня 2023 року ОСОБА_1 на підставі договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 1458 та кім.85, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
04 вересня 2025 року ОСОБА_1 подав приватному нотаріусу Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухі Вікторії Сергіївні заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
На підставі чого, приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухою В.С., була заведена спадкова справа № 56/2025 щодо майна померлої.
Але, цього ж дня, 04 вересня 2025 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говорухою В.С. була винесена постанова № 308/02-31 про відмову у вчинені нотаріальної дії.
Відповідно до акту ТОВ «Житлорембудсервіс» від 17.09.2025 №367 року заявник ОСОБА_1 до дня смерті своєї дружини ОСОБА_3 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з 2005 року.
Свідок ОСОБА_4 , сусід спадкодавці, який був допитані у судовому засіданні, підтвердив факт проживання заявника ОСОБА_1 з його дружиною ОСОБА_3 з 2005 року до самої смерті, та проживав з нею за адресою: АДРЕСА_1 .
Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного:
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначають, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Ч. 1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо.
Пункт 23 вищевказаної Постанови Пленуму визначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись викладеним, відповідно до ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах та від імені якого діє ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) однією сім`єю зі своєю дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з лютого 2005 року та на час смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя      Ю.В. Рибалка