Справа № 193/1895/25
Провадження № 2/177/849/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
(заочне)
Іменем України
21 квітня 2026 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Березюк М. В.
за участі: секретаря Бабєєва К. О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (далі - ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал"), через систему «Електронний суд», звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 20954,80 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
В обґрунтування позову представник позивача послався на те, що 29.11.2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем ОСОБА_1 укладено електронний договір №7323739 про надання споживчого кредиту на суму 4000,00 грн, на умовах повернення, сплати процентів за користування кредитом, строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Перерахування коштів позичальнику здійснено в безготівковій формі, на платіжну картку № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав особисто під час укладення кредитного договору. Сторони погодили проценти на користування кредитом за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,99 % в день у межах строку кредиту вказаного в п. 1.4 договору. 
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконало, перерахувало через систему Pay Tech суму кредиту 4000,00 грн на картку вказану відповідачем, а останній порушив умови договору.
25.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке в подальшому перейменовано на ТОВ«Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал», укладено договір факторингу №25.07/24-Ф, згідно якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, в тому числі і за кредитним договором відповідача, строк дії якого на час укладення договору факторингу не сплив. Про відступлення права вимоги повідомлено боржників, у тому числі ОСОБА_1 .
Реалізуючи права нового кредитора ТОВ «Фінтраст Україна» нарахувало відповідачу проценти за користування кредитом у сумі 9631,60 грн, за період з 26.07.2024 по 23.11.2024 (121 день), тобто в межах строку кредитування, з розрахунку 1,99 % на день.
Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, у нього сформувалася заборгованість у загальному розмірі 20954,80 грн. яка складається: із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4000,00 грн., процентами нарахованими первісним кредитором до відступлення права вимоги у розмірі 7323,20 грн., процентами нарахованими за 121 день ( за період з 26.07.2024 по 23.11.2024, тобто після відступлення права вимоги, в межах строку кредитування) в розмірі 9631,60 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, про що вказав у першій заяві по суті справи (а.с. 9 зворот).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або розгляду справи без його участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було.
Суд, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 29.11.2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 , з використанням електронного підпису, укладено договір про надання споживчого кредиту № 7323739, згідно відомостей якого укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства.
На умовах, установлених Договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (пункт 1.2 договору про надання споживчого кредиту) (а.с. 15).
Сума кредиту (загальний розмір) за договором становить 4000,00 гривень. Строк кредиту 360 днів, періодичність сплати процентів кожні 30 днів,тип процентної ставки фіксована (пункт 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.2 ) (а.с. 15 зворот, 16).
Згідно п. 1.5.1 договору про надання споживчого кредиту, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки.
Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 (пункт 2.1 договору) (а.с.16 зворот).
Факт перерахування коштів споживачу, на виконання умов вищевказаного договору, підтверджено довідкою ТОВ «УПР», з яким ТОВ «Авентус Україна» уклало договір про організацію переказу грошових коштів. З довідки слідує, що 29.11.2023 о 22:34 здійснено перерахування коштів у сумі 4000,00 грн на картку № НОМЕР_2 (а.с. 42-43).
Відповідач умови договору не заперечив, факт належності йому кредитної картки, отримання суми кредиту не заперечив.
Позивачем подано клопотання про витребування банківської інформації щодо належності ОСОБА_1 банківської картки на яку зараховано кошти, але враховуючи відсутність заперечень відповідача з приводу вказаного факту, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки факт отримання коштів відповідач не заперечив, як і належність йому вищевказаної картки, а надмірне втручання в інформацію що містить банківську таємницю є неприпустимим у демократичному суспільстві. 
Умовами договору, серед іншого передбачено обов`язок споживача у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені, інші платежі за договором (п. 4.4. договору).
З розрахунку заборгованості, наданого суду ТОВ «Авентус Україна», на погашення кредиту за вищевказаним договором, відповідачем суми на погашення кредиту не вносилися та станом на 24.07.2024 року сума заборгованості складала 11323,20 грн, з яким сума тіла кредиту 4000 грн, а сума процентів 7323,20 грн (а.с. 29-34).

25.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке в подальшому перейменовано на ТОВ«Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал», укладено договір факторингу №25.07/24-Ф, згідно якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, в тому числі і за кредитним договором відповідача, строк дії якого на час укладення договору факторингу не сплив. Про відступлення права вимоги повідомлено боржників, у тому числі ОСОБА_1 (а.с. 11-12, 44-48).
Реалізуючи права нового кредитора ТОВ «Фінтраст Україна» нарахувало відповідачу проценти за користування кредитом у сумі 9631,60 грн, за період з 26.07.2024 по 23.11.2024 (121 день), тобто в межах строку кредитування, з розрахунку 1,99 % на день (а.с. 35-36).
Відповідно, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем склала 20954,80 грн. яка складається: із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4000,00 грн., нарахованими процентами первісним кредитором у розмірі 7323,20 грн., нарахованими процентами за 121 день (за період з 26.07.2024 по23.11.2024) в розмірі 9631,60 грн. Вказаний розрахунок відповідач не заперечив, контррозрахунку не надано, доказів внесення коштів на погашення кредиту не надав.
Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Оскільки сукупність вищевказаних доказів підтверджує факт укладення договору кредиту між первісним кредитором та відповідачем, умови договору відповідач не заперечив, погодився на них, в змагальному процесі позовні вимоги не заперечив, при цьому перед судом доведено факт наявності заборгованості, факт переходу права вимоги до позивача, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості підлягають до задоволення.
В силу п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 85).
Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000 грн.
Судом встановлено, що 10.12.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024. Відповідно до Акту прийому-передачі виконаних робіт, адвокатом Столітнім М.М. для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, надано послуги, вартість яких складає 10000,00 грн (а.с. 13-14,53-54,матеріали ЕС).
Однак вказаний розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та недоведеним перед судом. Суд вважає належно підтвердженими, обґрунтованими, реальними та необхідними витрати на правничу допомогу, що вказані в п. 2 (опрацювання документів та аналіз фактичних обставин справи – 840 грн), п. 3 (аналіз законодавства та судової практики 440 грн), п. 7 ( складення позовної заяви – 1640 грн) акту приймання-передачі виконаних робіт.
Щодо інших витрат на правничу допомогу, що вказані в акті виконаних робіт (а.с. 13 та ЕС), то перед судом не доведено їх необхідності, реальності. Суду не надано доказів здійснення таких витрат як первинне консультування позивача – юридичної особи з правових питань, не надано доказів підготовки декількох позицій ефективного захисту прав клієнта, складення письмової юридичної консультації. Всі документи, що є додатками до позову, за виключенням тих, що стосуються витрат на правничу допомогу, складені первісним кредитором, або самим позивачем (розрахунки, виписки, договори та реєстри прав вимоги), при цьому у витрати на правничу допомогу окремо включено складення та виготовлення адвокатом інших документів – додатків до позовної заяви, що є безпідставним. Більш того, оформлення додатків до позову, є складовою процесу підготовки позовної заяви до суду та охоплюється витратами визначеними в п. 7 акта № 10091, адже в силу норм ЦПК України позов має відповідати певним вимогам, в тому числі містити додатки, на які містить посилання позов. Дана справа розглянута за відсутності сторін, відповідач позов не заперечила, а тому такі витрати як представництво в судових засіданням та складення відповіді на відзив, тощо (п. 9-10 акта 13826) є безпідставними та недоведеними перед судом. Така витрата як складення адвокатського запиту, вартістю 840 грн, не була необхідною, що було очевидним для представника, адже інформація про надання якої він просив банк, становить банківську таємницю, а тому вона могла бути надана лише за згоди клієнта, або на підставі судового рішення. Відповідно, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача вартості тих витрат, які не були реальними та необхідними для належного захисту прав позивача. 
Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 137, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2920 грн у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу, що були необхідними, реальними та належним чином обґрунтовані перед судом.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітала» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (ЄДРПОУ 44559822) суму заборгованості за договором кредиту № 7323739 від 29.11.2023 у загальному розмірі 20954 (двадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривень 80 копійок, а також 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору та 2920 (дві тисячі дев`ятсот двадцять) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя          М.В. Березюк