СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2026 року Справа № 480/4378/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4378/24 за позовом Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Комунального підприємства "Комбінат комунальних підприємств "Роменської міської ради" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-
В С Т А Н О В И В:
Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комунального підприємства "Комбінат комунальних підприємств" Роменської міської ради" про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу створення робочого місця для працевлаштування особи з інвалідністю за 2023 рік у розмірі 459932,35 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 3311,46 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" відповідач повинен у разі невиконання встановленого статтею 19 цього Закону нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю сплачувати відділенню Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, розраховані виходячи з розміру середньої річної заробітної плати на підприємстві. У зв`язку з порушенням відповідачем термінів сплати на суму адміністративно-господарських санкцій була нарахована пеня. Оскільки до 15.04.2024 суму адміністративно-господарських санкцій та пеню відповідач не сплатив, позивач просить суд стягнути з відповідача суму адміністративно-господарських санкцій у розмірі 459932,35 грн. та пеню в сумі 3311,46 грн.
Ухвалою суду від 31.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що протягом усього 2023 року в Комунальному підприємстві «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради» працювало 3 особи з інвалідністю, та ще 3 особи з інвалідністю працювали від 2 до 7 місяців. Фактично з вересня та до кінця 2023 року на підприємстві працювало 5 осіб з інвалідністю, що відповідало встановленій квоті. Крім того, на підприємстві з перебільшенням квоти працювала ОСОБА_1 , що також необхідно врахувати при винесенні судового рішення. Сумарно даними працівниками за 2023 рік відпрацьовано на підприємстві 13 місяців та 09 днів. Таким чином, відповідач виконав нормативи робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, що передбачені ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» в повному обсязі.
Причиною не відповідності даних про категорії найманих працівників та наявності серед них осіб з інвалідністю стало те, що бухгалтер відповідача при подачі податкової звітності допустила помилку при поданні відомостей про нарахування заробітної плати застрахованих особам за 2023 рік, де вона не вказала, що застраховані особи, а саме робітники ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є особами з інвалідністю. В подальшому відповідачем подані уточнюючі податкові звіти з виправленими даними щодо категорії застрахованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що підтверджується квитанціями про реєстрацію звітів за 2023 рік сформовані в електронному кабінеті платника податків.
Представник відповідача зауважує, що отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб які використовують найману працю, а не беззаперечним доказом вчинення правопорушення у сфері господарювання. Доказів проведення перевірки КП «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради» щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю до позовної заяви не додані, а тому не може ставитись у вину відповідачу, оскільки позивач порушив процедуру та черговість дій, передбачену спеціальним законодавством у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю. Якби позивач провів відповідну перевірку, то фактично впевнився у працевлаштуванні навіть більшої кількості інвалідів, ніж передбачено нормативом, а тому відпала б потреба у зверненні до суду.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що Комунальне підприємство "Комбінат комунальних підприємств "Роменської міської ради" зареєстроване як юридична особа та використовує найману працю, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 22), а також визнається обома сторонами по справі.
Згідно із розрахунком сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік, та розрахунком пені, середньооблікова кількість штатних працівників КП "Комбінат комунальних підприємств "Роменської міської ради" у 2023 році становила 114 працівників, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю для КП "Комбінат комунальних підприємств "Роменської міської ради" становить 5 робочих місць, а середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність становить 1 особа, отже сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання вказаного нормативу 459932,35 грн., з врахуванням середньорічної заробітної плати в розмірі 114983,09 грн., пеня за порушення строків сплати адміністративно-господарських санкцій (18 днів) - 3311,46 грн. (а. с. 9, 10).
Згідно з квитанцією від 07.03.2024, позивач надіслав відповідачу розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік (а. с. 11).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частинами першою, другою статті 18 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні від 21.03.1991 №875-ХІІ (далі Закон №875-ХІІ), передбачено, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.
Відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 875-ХІІ (в редакції до 06.11.2022) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю» від 18.10.2022 №2682-IX (чинний з 06.11.2022) частину третю статті 18 Закону №875-ХІІ викладено в новій редакції: «Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».
Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 19 Закону №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
Частиною першою статті 20 Закону №875-ХІІ визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (частина друга статті 20 Закону № 875-ХІІ).
Отже, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для суб`єктів господарювання, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу.
При вирішенні спору суд також бере до уваги те, що питання, пов`язані з обліком штатних працівників, регулюються Інструкцією зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 №286, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.2005 за №1442/11722 (далі Інструкція №286), дія якої згідно із пунктом 1.1 поширюється на всі юридичні особи, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, а також на фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю.
Відповідно до пункту 3.2 та підпунктів 3.2.1, 3.2.2, 3.2.5 Інструкції №286 середньооблікова кількість штатних працівників розраховується на підставі щоденних даних про облікову кількість штатних працівників, які повинні уточнюватись відповідно до наказів про прийом, переведення працівника на іншу роботу та припинення трудового договору. Облікова кількість штатних працівників за кожен день має відповідати даним табельного обліку використання робочого часу працівників, на підставі якого визначається кількість працівників, які з`явились або не з`явились на роботу. Середньооблікова кількість штатних працівників за місяць обчислюється шляхом підсумовування кількості штатних працівників облікового складу за кожний календарний день звітного місяця, тобто з 1 по 30 або 31 число (для лютого - по 28 або 29), включаючи вихідні, святкові та неробочі дні, і ділення одержаної суми на число календарних днів звітного місяця. Кількість штатних працівників облікового складу за вихідний, святковий і неробочий день приймається на рівні облікової кількості працівників за попередній робочий день. У випадку двох або більше вихідних чи святкових і неробочих днів підряд кількість штатних працівників облікового складу за кожний з цих днів приймається на рівні кількості працівників облікового складу за робочий день, що їм передував. При обчисленні середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу враховуються всі категорії працівників облікового складу, зазначені у пунктах 2.4, 2.5 цієї Інструкції, крім працівників, які перебувають у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною до досягнення нею віку, передбаченого чинним законодавством або колективним договором підприємства, включаючи тих, які усиновили новонароджену дитину безпосередньо з пологового будинку (підпункти 2.5.8 - 2.5.9 Інструкції). Облік цих категорій працівників ведеться окремо. Середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.
З матеріалів справи вбачається, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу Комунального підприємства "Комбінат комунальних підприємств "Роменської міської ради" у 2023 році становила 114 осіб, тому згідно із частиною першою статті 19 Закону № 875-ХІІ останнє у 2023 році повинно було виконати норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 5 робочих місць.
Суд критично оцінює доводи відповідача щодо необхідності проведення перевірки з огляду на наступне.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2023 № 303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) юридичних та фізичних осіб на період воєнного стану, введеного Указом Президента України. Тому під час дії воєнного стану органами Держпраці не проводяться заходи державного нагляду. Не виконання суб`єктом господарювання нормативу створення робочих місць для осіб з інвалідністю є наслідок для сплати ним адміністративно-господарських санкцій, і для цього не вимагається проведення перевірки органом нагляду, для фіксування такого. 
З 06 листопада 2022 року, з набранням чинності Законом України від 18 жовтня 2022 року № 2682-IX, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримав повноваження застосовувати адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю (4 % від середньооблікової чисельності штатних працівників або одне місце для підприємств із 8-25 працівниками) на основі автоматизованого аналізу даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, без необхідності проведення позапланових перевірок Держпраці.
До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 24.04.2025 у справі № 280/3642/23 та від 16.06.2025 у справі № 160/11423/23.
Водночас, суд бере до уваги пояснення представника відповідача про те, що протягом усього 2023 року в Комунальному підприємстві «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради» працювало 3 особи в інвалідністю, та ще 3 особи з інвалідністю працювали від 2 до 7 місяців. 
Зокрема, згідно з наказом від 09.03.2021 № 25-ОС «Про прийняття на роботу», повідомленням про прийняття працівника на роботу від 09.03.2021 у відповідача працевлаштований працівник з інвалідністю ОСОБА_2 (а.с. 23, 25).
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК, серії 12 ААБ № 756849 від 10.06.2021, посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 11.06.2021 ОСОБА_7 встановлено III групу інвалідності по 30.06.2024 (а.с. 26, 27).
Згідно з наказом від 07.09.2023 № 334 ОС «Про прийняття на роботу», повідомленням про прийняття працівника на роботу від 07.09.2023 на роботу до відповідача прийнята ОСОБА_1 з 11.09.2023 (а.с. 28, 30).
ОСОБА_1 була звільнена з підприємства відповідача 01.12.2024, що підтверджується наказом від 01.12.2023 №141/1-ОС «Про звільнення з роботи за згодою сторін» (а.с. 29).
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК, серії 12 ААВ № 275851 від 12.10.2022, ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності (інвалідність з дитинства) по 16.09.2024 (а.с. 31).
Згідно із наказом від 16.08.2017 № 69 По особовому складу, повідомленням про прийняття працівника па роботу від 16.08.2017 у відповідача працевлаштований працівник з інвалідністю ОСОБА_3 (а.с. 32, 34).
Згідно із наказом від 04.03.2024 № 36-ОС «Про звільнення з роботи» ОСОБА_3 звільнений з роботи з 04.03.2024 за власним бажанням (а.с. 33).
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК, серії ПЗ № 004882 від 05.10.2009, посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 22.11.2006 ОСОБА_3 встановлено III групу інвалідності довічно (а.с. 35, 36).
Також згідно наказів від 23.05.2023 № 192-ОС, від 30.06.2023 № 236/19-ОС, від 06.07.2023 № 250-ОС, від 18.08.2023 № 308-ОС, від 25.08.2023 № 315-ОС, від 29.09.2023 № 350-ОС, від 06.10.2023 № 354-ОС, повідомленням про прийняття працівника на роботу від 09.10.2023 (а.с. 37-50) у відповідача підсобним робітником по строковому трудовому договору з 24.05.2023 по 30.06.2023, з 07.07.2023 по 18.08.2023 та з 28.08.2023 по 29.09.2023, а потім з 09.10.2023 на постійній основі робітником з благоустрою працює ОСОБА_4 , якому встановлено 2 групу інвалідності довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 серія НОМЕР_4 (а.с. 51). 
Згідно з наказом від 04.09.2023 № 329-ОС «Про прийняття на роботу», повідомленням про прийняття працівника на роботу від 08.08.2017 у відповідача працевлаштований працівник з інвалідністю ОСОБА_5 (а.с. 52, 53).
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК, серії 12 ААВ № 274856 від 20.07.2022, посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 29.07.2022 ОСОБА_5 встановлено III групу інвалідності до 30.07.2024 (а.с. 54-55).
Згідно з наказом від 04.08.2020 № 62-ОС «Про прийняття на роботу», повідомленням про прийняття працівника на роботу від 10.08.2020, ОСОБА_6 прийнята на роботу до відповідача з 10.08.2020, наказом № 6/1 від 31.01.2021 переведена на постійну роботу (а.с. 56, 57,58).
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК, серії 12 ААБ № 128480 від 09.10.2018, ОСОБА_6 встановлено III групу інвалідності (загальне захворювання) по 09.10.2020. 
Оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 в Україні були встановлені обмеження в зв`язку з епідемією СOVID-19, в тому числі і на проходження медичних оглядів, які діяли до 01.07.2023 року, інвалідність продовжується до даного часу.
На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 № 390 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану», якщо термін інвалідності закінчився під час дії воєнного стану, інвалідність продовжується автоматично без перекомісії до кінця дії воєнного стану та 6 місяців після його припинення/скасування. 
Як встановлено із Додатку 1 до уточнюючих податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за І-IV квартали 2023 року Комунальним підприємством "Комбінат комунальних підприємств" Роменської міської ради" у 2023 році нараховувалась та виплачувалась заробітна плата ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яким встановлено інвалідність, що свідчить про їх зайнятість у відповідача (а.с. 130-145).
Крім того, факт перебування вищевказаних осіб з інвалідністю у трудових відносинах із відповідачем підтверджується табелями обліку використання робочого часу за січень-грудень 2023 року (а.с. 60-93).
Та обставина, що при поданні відповідачем у І-ІV кварталі 2023 року звітів за формою «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» у відомостях щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було зазначено не ту категорію застрахованої особи, не змінює того факту, що особи з інвалідністю фактично перебували у трудових відносинах з відповідачем у 2023 році.
Також суд враховує зміст листа Мінсоцполітики від 27.01.2009 №1/6-30/06, у якому акцентована увага на тому, що норми щодо працевлаштування осіб з інвалідністю будуть вважатися виконаними, якщо особа з інвалідністю пропрацювала на підприємстві 6 місяців звітного року, а дані табельного обліку використання робочого часу працівника відповідатимуть цим шести місяцям звітного року згідно частиною другою пункту 3.2 2 Інструкції №286.
Таким чином, з урахуванням поданих відповідачем уточнюючих податкових розрахунків (І-ІV квартал 2023 року) у Комунальному підприємстві "Комбінат комунальних підприємств" Роменської міської ради" протягом усього 2023 року працювало 3 особи з інвалідністю, та ще 3 особи з інвалідністю працювали від 2 до 7 місяців протягом вказаного періоду, що свідчить про виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 5 робочих місць.
Отже, наданими відповідачем доказами підтверджено відповідність середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам у 2023 році, що виключає можливість застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій та стягнення пені.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки Комунальне підприємство "Комбінат комунальних підприємств" Роменської міської ради" фактично виконало вимоги Закону № 875-ХІІ щодо дотримання у 2023 році нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 5 робочих місць, тому в діях відповідача відсутній склад правопорушення та до нього не можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році згідно із частиною першою статті 20 Закону №875-ХІІ, в зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Комунального підприємства "Комбінат комунальних підприємств "Роменської міської ради" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Л.М. Опімах