СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 367/15022/25 
Провадження № 2/684/144/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
іменем України

07 квітня 2026 року с-ще Стара Синява
Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:
судді Гринчук С.М.
за участі секретаря судового засідання Олійник Л.М.,
учасники справи:
позивач – ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»,
представник позивача – Старинець М.О.,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Стара Синява за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» через представника – Старинець М.О. звернувся до суду із вказаним вище позовом. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 10 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» (далі – ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний Договір №7994936930.
Цей Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якимим позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких позичальник приєднався, підписавши Договір) складають єдиний кредитний договір.
На підставі Договору факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним Товаристом «Таскомбанк» (надалі АТ «Таскомбанк») клієнт зобов`язується відступити факторові за плату свої Права вимоги за Кредитними договорами, в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.
04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №НІ/11/17-Ф від 04 квітня 2024 року, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.
Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04 квітня 2024 року Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 958 гривень 82 копійки, з яких: загальна заборгованість по тілу кредиту – 12 166 гривень 82 копійки, загальна заборгованість за відсотками – 1 гривня 80 копійок, загальна заборгованість по комісії – 18 790 гривень 20 копійок.
Згідно з пунктом 2.3. Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «Таскомбанк» за Кредитними Договорами, Договорами Поруки та їх перехід від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку №2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1 цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно Боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому – передачі Реєстру Прав Вимог - підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав вимоги боргу та є невід?ємною частиною Договору факторингу.
Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов?язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов?язання в повному обсязі у строки і на умовах, передачених Договором.
Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов?язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним Договором №7994936930 від 10 вересня 2020 року в сумі 30 958 гривень 82 копійки, а також судові витрати.
Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» не забезпечив явку в судове засідання свого представника, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач – ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за місцем проживання ВПО: АДРЕСА_1 , які повернулися до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу (арк.спр.50-51, 56-57).
Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (арк.спр.45).
12 березня 2026 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача.
Враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи, про що 07 квітня 2026 року постановив ухвалу.
Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів.
З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке.
Суд установив, що 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «ФК «ЦФР» Кредитний договір №7994936930, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «ЦФР» надало відповідачу грошові кошти у сумі 14 600 гривень строком на 24 місяці, а відповідач зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №4936930 (арк.спр.4).
Умовами кредитного договору визначено, що підписавши Договір позичальник доручив кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових кошів за наступними реквізитами: за надання кредиту в сумі 10 000 гривень, страховий платіж за договором страхування №7994936930 від 10 вресня 2020 року в сумі 2400 гривень, пакет послуг «Охоронець КредитМаркет 12» в сумі 200 гривень, страховий платіж за договором страхування №7994936930-ЛО від 10 вересня 2020 року в сумі 800 гривень, за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» SU7994936930 від 10 вересня 20200 року в сумі 200 гривень (п. 1.4 Кредитного Договору).
Пунктом 2.1 Договору визначено, що всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04 травня 2020 року, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей Договір.
Пунктом 2.2 Договору передбачено, що цей договір, Паспорт кредиту №4936930 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04 травня 2020 року складають єдиний кредитний договір.
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем власноручно (арк.спр.5).
10 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала до ТОВ «ФК «ЦФР» Заяву – анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (арк.спр.6).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №7994936930 від 10 вресня 2020 року заборгованість станом на 31 жовтня 2025 року становить 30 958 гривень 82 копійки, з яких: загальна заборгованість по тілу кредиту – 12 166 гривень 82 копійки, загальна заборгованість за відсотками – 1 гривня 80 копійок, загальна заборгованість по комісії – 18 790 гривень 20 копійок (арк. спр.10).
20 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір факторингу №200921, відповідно умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» за плату, а АТ «Таскомбанк» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до Боржників (арк.спр.11-12).
04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №НІ/11/17-Ф, у відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги (арк.спр.13-15), про що також був складений Акт прийому - передачі реєстру прав вимоги за Догофором факторингу №НІ/11/17-Ф від 04 квітня 2024 року (арк.спр.16).
Відповідно до Платіжної інструкції №21092 від 04 квітня 2024 року підтверджується факт сплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» грошових коштів за відступлення права вимоги згідно з Договором факторингу №НІ/11/17-Ф (арк.спр.17).
Додатком №1 до Договору факторингу №НІ/11-17-Ф від 04 квітня 2024 року є Реєстр прав вимоги, заборгованість відповідача становить 30 958 гривень 82 копійки, з яких: загальна заборгованість по тілу кредиту – 12 166 гривень 82 копійки, загальна заборгованість за відсотками – 1 гривня 80 копійок, загальна заборгованість по комісії – 18 790 гривень 20 копійок (арк.спр.18).
Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості.
Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеними кредитними договорами.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд застосувує такі норми права.
Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.
За змістом положень пункту 11 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою.
Частина п`ята статті 5 вказаного Закону визначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та вказаного Закону.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «ЦФР», АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання.
Також наявними у матеріалах справи доказами (зокрема, договорами факторингу, актом прийому - передачі реєстрів боржників, платіжною інструкцією) підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Кредитним Договором №7994936930 від 10 вересня 2020 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 .
Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК).
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
За змістом частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Як визначено статтею 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Суд установив, що 10 вересня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №7994936930, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 14 600 гривень.
Проценти за користування кредитом нараховані в межах строку договору. 
ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, а лише частково сплатила заборгованість.
Відповідач не надала жодних доказів на спростування суми заборгованості та на підтвердження належного виконання умов договору.
З урахуванням викладеного, позов в частині стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом є обґрунтованим, позовні вимоги в цій частині є доведеними.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення комісії в сумі 18 790 гривень 20 копійок, суд зазначає таке.
Суд установив, що підписані відповідачем ОСОБА_1 . Кредитний договір №7994936930 від 10 вересня 2020 року, Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4936930 та Заява – анкета на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063) не містять положень щодо сплати комісії за надані кредитні кошти, зокрема, нарахованої заборгованості за комісією в сумі 18 790 гривень 20 копійок.
Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині (заборгованість за комісією), в тому числі підстави та порядок її нарахування, позивачем, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, до суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 18 790 гривень 20 копійок є необґрунтованими.
Розподіляючи судові витрати, суд зазначає таке.
Оскільки на користь позивача підлягає стягненню 12 168 гривень 62 копійки кредитної заборгованості, що становить 39,3% від суми пред`явленого позову (12168,62 х 100% / 30 958,82), з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1190 гривень (3028х39,3:100).
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 279, 280-289 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в сумі 12 168 (дванадцять тисяч сто шістдесят вісім) гривень 62 копійки, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 12 166 (дванадцять тисяч сто шістдесят шість) гривень 82 копійки, загальна заборгованість за відсотками – 1 (одна) гривня 80 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень сплаченого позивачем судового збору.
Відмовити в задоволенні іншої частини позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ - 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 07 квітня 2026 року.

Суддя С.М. Гринчук