Справа № 682/186/26
Провадження № 2-а/682/16/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року 
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді       Мотонок Т. Я.,
за участю секретаря судових засідань    Мелашенко О.В.,
представника позивача      Бойко В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута справу № 682/186/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Бойко Валерій Федорович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника, ОСОБА_2 , про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень,

в с т а н о в и в:
До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Бойко В.Ф., до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника, ОСОБА_2 , про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.
В обґрунтування поданого позову вказано, що ОСОБА_1 має військово-обліковий документ, сформований у мобільному застосунку «Резерв +», має номер в реєстрі «Оберіг», з підтвердженням статусу військового обліку, також має військово-облікову спеціальність.
31.01.2025, під час роботи в Славутському професійному ліцеї на посаді майстра виробничого навчання, пройшов військово-лікарську комісію в Славутській міській лікарні, якою був визнаний придатним до служби в ЗСУ.
16.10.2025 року Позивач звільнився з ліцею і з 17.10.2025 почав працювати у філії ВП Запорізька АЕС АТ НАЕК «Енергоатом» (м. Нетішин), де працює до цього часу, маючи бронювання.
03.12.2025 року Позивач обновив (уточнив) свої дані в системі Резерв+. Після оновлення даних, на його мобільний телефон надійшло сповіщення в системі Резерв+ про те, що: «ТЦК та СП, 03.12.2025 звернулося до Національної поліції щоб доставити для складання протоколу, причина: не пройшли (відмовився від проходження) ВЛК».
Однак дана інформація не відповідає дійсності, так як вже зазначалося вище, ВЛК він пройшов 31.01.2025 року.
08.12.2025 року Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою в якій, посилаючись на вищезазначені обставини, просив зняти його з розшуку шляхом внесення змін до реєстрів та повідомити поліцію про відсутність підстав для розшуку. Однак відповідь на дану заяву залишалася без розгляду, в зв?язку з чим адвокатом Бойко В.Ф. були направлені адвокатські запити, 02.01.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_2 і через відсутність відповіді, 23.01.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
27.01.2026 року, поштою отримано відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_2 на заяву Позивача і адвокатський запит від 02.01.2026 року. Згідно відповіді від 23.12.2025 року, адресованій ОСОБА_1 , повідомляється, що дані про порушення позивачем правил військового обліку у зв?язку з непроходженням Вами ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби були внесені помилково до реєстру «Оберіг» через технічний збій. 22 грудня 2025 року відомості про розшук були видалені з реєстру «Оберіг».
Також до відповіді було долучено Постанову № R273911 від 29.12.2025 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП і Постанову № R277588 від 30.12.2025 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП.
Ознайомившись з даними постановами, позивач та його представник вважають їх незаконними і такими, що підлягають скасуванню, факт помилкового внесення до реєстру «Оберіг» відомостей про те, що Позивач не пройшов військово-лікарську комісію, підтверджується відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.12.2025 р. №1/9094, що є підставою для скасування Постанови від 29.12.2025 року.
Що стосується Постанови № R277588 від 30.12.2025, слід зазначити, що місце проживання, склад сім?ї Позивача та інші його персональні дані з 01.01.2025 року є незмінними. Станом на 30.12.2025 року (день винесення Постанови про адміністративне правопорушення) Відповідач мав про Позивача всю необхідну персональну інформацію. У постанові немає жодного посилання на докази (рапорт, заяви, перевірка документів тощо чи документального підтвердження неявки Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач не оповіщався засобами поштового зв?язку, не отримував рекомендованого листа з повідомленням про вручення повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
За таких обставин позивач та його представник звернулись до суду та просили: визнати протиправною та скасувати постанову № R273911 по справі про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 29.12.2025 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення; визнати протиправною та скасувати постанову № R277588 по справі про адміністративне як правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 30.12.2025 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалою суду від 29.01.2026 провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд на 09.02.2026. Також позивачу поновлено строк на оскарження постанов № R277588, № R273911. Окрім того, від ІНФОРМАЦІЯ_1 витребувано матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 
09.02.2026 розгляд справи було відкладено у зв`язку із ненадходженням витребуваних матеріалів адміністративної справи.
20.02.2026 під час судового засідання представник позивача, адвокат Бойко В.Ф., поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не з`явився. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № R277588 від 30.12.2025 в справі про адміністративне правопорушення позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Зі змісту спірної постанови вбачається, що за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст. 2 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства п оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (а.с. 15).
Крім того, зі змісту постанови R273911 від 29.12.2025 слідує, що за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов ( відмовився) від проходження ВЛК ( п.2 р.ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист", чим допустив порушення законодавства п оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 17000 грн. штрафу (а.с. 14).
Отже, за правилами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 ст. 210 КУпАП відповідальність передбачена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Частиною 3 ст. 210 КУпАП відповідальність передбачена за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період – період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.
Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Зі змісту статті 283 КУпАП слідує, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов, зокрема, про накладення адміністративного стягнення.
Щодо суті порушення, у вчиненні якого, згідно фабули постанови № R273911 від 29.12.2025 обвинувачується позивач, ОСОБА_1 , а саме: ухилення/відмова від проходження ВЛК, судом встановлено наступне:
Як зазначено позивачем 31.01.2025, під час роботи в Славутському професійному ліцеї на посаді майстра виробничого навчання він пройшов військово-лікарську комісію в Славутській міській лікарні, якою був визнаний придатним до служби в ЗСУ.
16.10.2025 року позивач звільнився з ліцею і з 17.10.2025 почав працювати у філії ВП Запорізька АЕС АТ НАЕК «Енергоатом» (м. Нетішин), де працює до цього часу, маючи бронювання.
Таким чином, обов`язку пройти ВЛК повторно у позивача не було.
Вказаний факт не заперечувався відповідачем.
Крім того, з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.12.2025 № 1/9094, слідує, що дані про порушення ОСОБА_3 правил військового обліку у зв`язку із непроходженням позивачем ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби були внесені до реєстру «Оберіг» помилково через технічний збій. 22.12.2025 відомості про розшук ОСОБА_3 було видалено із реєстру «Оберіг» (а.с. 12).
Отже, правила військового обліку позивачем у цій частині порушені не були, у зв`язку із чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП згідно постанови № 273911.
Щодо постанови № R277588 від 30.12.2025, суд звертає увагу на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону, у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Отже, у громадян України, у тому числі у військовозобов`язаних, яким є позивач, існує обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.
Разом з цим, в разі не виконання обов`язку громадян щодо прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах відповідальність настає відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у даному випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час і у встановлений законом строк не повідомив відповідний орган влади про причини своєї неявки або вказані причини не підпадають під перелік законодавчо визначених поважних причин неявки за повісткою. При цьому з огляду на презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення, покладається саме на суб`єкта владних повноважень.
Разом із тим, в порушення наведених вище вимог закону, позивач ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не викликався, відомості про формування повістки та її направлення на адресу позивача – відсутні. Крім того, зі змісту оспорюваної постанови не вбачається, на які дату та час та до якого органу ТЦК та СП ніби-то викликався позивач.
Вказаний факт відповідачем не спростований.
З наявних матеріалів справи неможливо перевірити та встановити, чи був позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце явки за повісткою, зокрема, докази доведення до відома позивача змісту відповідної повістки або ознайомлення з її змістом, тобто у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим мав би виконати відповідний обов`язок, закріплений мобілізаційним законодавством.
У зв`язку із чим суд не вбачає в діях позивача об`єктивної сторони складу правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Суд зауважує, що відповідачем відзив на позов не подано. На виконання ухвали суду було надано лише копії спірних постанов. Будь-яких інших відомостей, які б підтвердили правомірність прийнятих відповідачем рішень, останнім не до суду не надано, доводів позовної заяви – не спростовано.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч наведеним вище нормам закону відповідачем правомірності свого рішення в суді не доведено.
Крім того, варто зауважити, спірні постанови були винесені за відсутності позивача, відомості про його належне повідомлення про час та дату розгляду справи – відсутні.
Таким чином, з наявних матеріалів справи підтверджується, що оспорювані постанови винесені з суттєвими порушеннями як матеріального (відсутні докази наявності у діях позивача складу правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210-1 КУпАП), так і процесуального законодавства (проведення розгляду справ за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та за відсутності відомостей про її належне повідомлення про дату, час і місце розгляду). Відповідачем не спростовано протиправність свого рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, у зв`язку з чим зазначені постанови підлягають скасуванню, а провадження у справах – закриттю.
Крім того,  відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, з урахуванням вказаної норми, судові витрати у виді судового збору у сумі 1331,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову № R273911 по справі про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 29.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Визнати протиправною та скасувати постанову № R277588 по справі про адміністративне як правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 30.12.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач:  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )
Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_4  (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 )
Повний текст рішення складено: 20.02.2026.

Суддя      Мотонок Т.Я.