Справа № 357/2180/26
3/357/1333/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк озглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної у Київській області відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП: НОМЕР_1 .
за ст. 185, ст. 173 КУпАП, 

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 12.02.2026 надійшли адміністративні матеріали за ст. 173, ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 та 173 КУпАП розглядаються протягом доби. 
Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185, 173 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Гр. ОСОБА_1 з`явився в судове засідання. В судовому засіданні встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права та обов`язки.
Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя встановила наступне.
Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. 
Громадський порядок – це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Під терміном «інші подібні дії» слід розуміти: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.
Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як зазначено в протоколах про адміністративне правопорушення, 06.02.2026 о 17 год 00 хв за адресою м. Біла Церква, вул. Нагірна 9, гр. ОСОБА_1 перебував в місці вчинення адміністративного правопорушення, не виконував неодноразову вимогу працівника поліції згідно ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» надати документ, що посвідчує особу, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського (протокол серії ВАД № 329775 від 06.02.2026 за ст. 185 КУпАП).
Також 06.02.2026 о 17 год 00 хв за адресою м. Біла Церква, вул. Нагірна 9, гр. ОСОБА_1 перебуваючи в громадському місці виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, чим порушив громадський порядок та спокій громадян (протокол серії ВАД № 329774 від 06.02.2026 за ст. 173 КУпАП).
На підставі ст. 261 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне затримання (протокол АЗ № 093077 від 06.02.2026).
В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 зазначив, що його обурила поведінка поліцейського, оскільки він не пояснив з якої причини він хоче перевірити документи та не пояснив суті правопорушення. Не заперечував, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак поводився нормально та нікого не ображав. Вважає, що поведінка поліцейських була непропорційна ситуації, оскільки до нього застосували рідину дратівливої дії, натомість з його боку зухвалих дій не було.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, суддя дійшла висновку, що провадження підлягає закриття з таких підстав.
Дослідивши відеозаписи з бодікамер поліцейських вбачається, що на місці виклику перебував гр. ОСОБА_1 . Підійшовши до останнього поліцейські, посилаючись на ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», вимагали пред`явити документи, при цьому не зазначивши яку саме законну підставу працівники поліції мали на увазі та не роз`яснили яке правопорушення останній вчинив. ОСОБА_1 відмовився надавати документи, оскільки не зрозумів суті звернення та у відповідь попросив представитися та надати свої документи. Поліцейський ОСОБА_2 почав поводитися агресивно та тиснути на ОСОБА_1 , між іншим зазначив, що в останнього знаходиться граната. Поліцейський повідомив, що у разі відмови ОСОБА_1 затримають та доставлять до Білоцерківського РУП для встановлення особи, на що останній погодився. 
З відео також вбачається, що ОСОБА_1 один раз вжив нецензурну лайку в контексті розмови, однак не в бік працівників поліції.
Суддя зауважує, що при кваліфікації хуліганства, перш за все слід звернути увагу на те, що безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.
Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти.
Відповідно до роз`яснень пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 №10 "Про судову практику у справах про хуліганство", судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст. 173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.
З досліджених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 поводив себе спокійно та не намагався порушити громадський спокій. 
Натомість Правилами етичної поведінки поліцейського передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:
- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;
- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;
- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;
- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.
З дослідженого відео вбачається, що працівники поліції не в повній мірі дотримувались вказаних норм, зокрема психологічно тиснули на ОСОБА_1 , не пояснивши з якою метою, останній має надати документи. В подальшому ОСОБА_1 повідомив, що добровільно сяде в автомобіль патрульної поліції, однак до нього був безпідставно застосований спецзасіб – кайданки.
Суддя зауважує, що чинним законодавством суворо регламентовані підстави застосування працівниками поліції спецзасобів, зокрема відповідно до приписів ст. 45 Закону України «Про Національну поліції» кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються:
а) до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти;
б) під час затримання особи;
в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого;
г) якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим;
ґ) проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі.
Однак з дослідженого відео вбачається, що відсутність будь-яких з наведених підстав під час здійснення адміністративного затримання ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, оцінивши докази, як кожен окремо так у їх сукупності, суддя дійшла висновку, що дії ОСОБА_1 не містять складу правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки останній хоча і вжив один раз нецензурне слово, однак це було зроблено в контексті розмови, а не щодо поліцейських особисто.
Щодо складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, суддя зазначає, що непокора це відкрита відмова правопорушника від виконання конкретних вимог поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, який мав право пред`явити таку вимогу, а правопорушник був зобов`язаний і міг її виконати, але умисно не виконав. 
Непокора є злісною у випадку, коли відмова від виконання чітких, конкретно сформульованих і законних вимог зазначених уповноважених осіб була неодноразовою, демонстративною чи зухвалою.
Вказане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського. Вимоги поліцейського та їх розпорядження мають бути законодавчо обґрунтовані, а в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції.
Відповідно до змісту протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не виконав законні вимоги працівника поліції щодо пред`явлення документа, що встановлює його особу.
З дослідженого відео вбачається, що працівники поліції прибули на місці події за типом «Адміністративне правопорушення». Одразу по прибуттю поліцейський висунув вимогу пред`явити документи. При цьому на запитання ОСОБА_1 на якій підставі, працівник поліції лише послався на ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» без будь-якої конкретизації і лише згодом повідомив, що йдеться про дрібне хуліганство.
Вказаною статтею передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:
1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених;
2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;
3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;
4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;
5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;
6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.
Водночас з відеозапису встановлено, що працівником поліції не були виконані вимоги ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до яких звертаючись до особи поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук, ні роз`яснено підстави вимоги пред`явлення документів.
Описані обставини не дають змогу констатувати факт чіткої, конкретної сформульованої і законної вимоги працівника поліції, яка злісно (тобто після неодноразового повторення та демонстративно і зухвало) не була виконана, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Правилами етичної поведінки поліцейських передбачено що поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
Адже від того, на скільки громадяни будуть довіряти поліції залежить адекватне функціонування усієї структури поліції в межах охорони прав суспільства, а також рівень та якість взаємодії громадськості з органами Національної поліції.
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та 185 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 173, 185, 247, 251, 256, 276-280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя 

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням ст. 36, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та 185 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя	Оксана ВОЗНЮК