РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
26 березня 2026 р.  Справа № 120/6640/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Маслоід О.С., 
за участі секретаря судового засідання: Бульківської О.В.,
представника позивача: Хоменчука А.О.,
представника відповідача: Дубіцької Т.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Ойл" (вул. Хмельницьке шосе, 13, оф. 228, м. Вінниця, 21036) 
до: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036) 
про: визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-ойл» (далі - позивач) з позовом до ГУ ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування розпорядження № 89/Р/Л від 08.05.2025 року про скасування ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним та зобов`язання відповідача видалити записи про анулювання ліцензій.
Разом із позовною заявою позивачем до суду надано заяву про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 16.05.2025 року була задоволена.
Ухвалою від 19.05.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
19.05.2025 року до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, якою позивачем також вказані позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішень № 89/Р/Л від 08.05.2025 року про скасування ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним та зобов`язання відповідача внести до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального інформацію (відомості) щодо ліцензіата – позивача, про дату рішення суду, що набрало законної сили, та номер справи, за якою прийнято рішення про визнання протиправним та скасування рішення органу ліцензування про припинення дій ліцензій.
Позов обґрунтовано тим, що відповідачем одночасно прийнято два акти індивідуальної дії про припинення кожної ліцензії, під час проведення перевірки податковий орган не запитував та не вивчав первинні документи, під час перевірки були надані усі документи, визначені у запиті. Крім цього, на акти фактичних перевірок позивачем були надані заперечення із усіма необхідними документами, які не були прийняті контролюючим органом до уваги. Перевіряючими не було належним чином зафіксовані порушення щодо обліку руху нафтопродуктів у змінному звіті за формою 17-НП та чеках Х-звітів, а також фактів реалізації необлікованого товару. Позивач також зазначає, що податковий орган керувався Методикою визначення об`єму необлікованого пального, яка на момент перевірки не набула законної сили, що у наказах про проведення перевірок не зазначено підстави проведення перевірок, також є посилання на доповідні записки структурного підрозділу податкового органу, що не є інформацією, отриманою від державних органів або органів самоврядування. Позивач звертає увагу на ефективний спосіб захисту його порушеного права та посилається на необхідність зобов`язання відповідача внести до відповідного реєстру інформацію про судове рішення про скасування рішення податкового органу про анулювання ліцензій позивача.
19.05.2025 року до суду від позивача надійшла заява про виправлення описки, яка задоволена судом ухвалою суду від 19.05.2025 року та заяву про забезпечення позову.
21.05.2025 року до суду від позивача надійшла заява про залишення без розгляду заяву про забезпечення позову, яка була задоволена судом ухвалою від 21.05.2025 року.
29.05.2025 року до суду від відповідача надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 16.05.2025 року, пояснення та клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження.
Цього ж дня до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де ним вказано, що підставою для проведення фактичних перевірок є наявність отриманої податковим органом інформації про можливі порушення платником податкового законодавства. Відповідач отримав від ДПС України лист від 07.04.2025 року щодо необхідності проведення заходів реагування на скаргу редакції щотижневика «RIA», надалі на підставі доповідних записок були прийняті накази про проведення фактичних перевірок. Під час проведення перевірок встановлено наявність пального, будь-які документів, які підтверджують його облік та походження до перевірки не надано, відповідно встановлено наявність пального, яке не обліковується. Таким чином, відповідачем встановлено та зафіксовано у актах фактичних перевірок факт здійснення ліцензіатом, який отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, зберігання та/або реалізацію необлікованого пального, об`єм якого перевищує 2% об`єму резервуару, в якому зберігається зазначене пальне. На підставі вищевикладеного на згідно вимог п. 28 ч. 2 ст. 46 Закону № 3817 відповідачем припинено дію ліцензій позивача на право роздрібної торгівлі пальним. 
Ухвалою суду від 29.05.2025 року призначено розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову.
04.06.2025 року до суду від позивача надійшли заперечення на вказану заяву про скасування заходів забезпечення позову та заява про розгляд вказаного питання без участі представника позивача.
У судовому засіданні 04.06.2025 року судом було прийнято рішення щодо відмови відповідачеві у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.
Ухвалою суду від 09.06.2025 року відмовлено відповідачеві у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження.
Ухвалою суду від 27.112025 року суд вирішив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 09.12.2025 року.
05.12.2025 року до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по суті спору. 
05.12.2025 року та 08.12.2025 року до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
09.12.2025 року судове засідання не відбулось у зв`язку із відсутністю сторін, судове засідання відкладено на 16.12.2025 року.
10.12.2025 року до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення судового розгляду.
У судове засідання 16.12.2025 року позивач не з`явився, судом вирішувалось клопотання про відкладення розгляду справи, судове засідання відкладено на 15.01.2026 року.
15.01.2026 року до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення судового розгляду.
У судовому засіданні 15.01.2025 року судом прийнято ухвалу щодо зловживання позивачем процесуальними правами та визнано обов`язковою явку представника позивача у судове засідання, судове засідання відкладено на 20.01.2026 року.
У судовому засіданні 20.01.2026 року представник позивача просив надати додатковий час для надання пояснень, судове засідання відкладено на 03.02.2026 року.
22.01.2026 року до суду надійшли матеріали апеляційного провадження, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 року ухвалу суду щодо забезпечення позову залишено без змін.
02.02.206 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення по суті спору.
У судовому засіданні 03.02.2026 року представником позивача надавались пояснення по суті спору, задавались запитання, судове засідання відкладено на 18.02.2026 року.
18.02.2026 року до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Судове засідання 18.02.2026 року не відбулось у зв`язку із відсутністю сторін, судове засідання відкладено на 25.02.2026 року.
25.02.2026 року до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення.
У судовому засіданні 25.02.2026 року представник відповідача надавала пояснення по суті спору, задавались запитання, судове засідання відкладено на 11.03.2026 року.
У судовому засіданні 11.03.2026 року судом було розпочато стадію дослідження доказів, судове засідання відкладено на 26.03.2026 року.
13.03.2026 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.
У судовому засіданні 26.03.2026 року судом було закінчено дослідження доказів по справі і суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.
Позивач є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, додатковий вид діяльності – роздрібна торгівля пальним.
Для здійснення вказаних видів діяльності позивач отримав, зокрема, ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним:
реєстраційний номер 02030314202100038 з терміном дії з 02.06.2021 року по 02.06.2026 року за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: АЗС, вул. Турбівське шосе, 6 км, с. Вінницькі Хутори, Вінницький район, Вінницька область;
реєстраційний номер 02280314202100039 з терміном дії з 02.06.2021 року по 02.06.2026 року за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: АЗС, вул. Д. Нечая, б/н, м. Вінниця, Вінницький район, Вінницька область;
реєстраційний номер 02280314202400007 з терміном дії з 16.01.2024 року по 16.01.2029 року за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: АЗС, вул. Юзвинська, б/н кадастровий номер 0510100000:02:113:0133, м. Вінниця, Вінницький район.
07.04.2025 року відповідач отримав від ДПС України лист та за належністю скаргу редакції щотижневика «RIA» для вжиття заходів в межах компетенції та надання інформації по всіх порушених у скарзі питань.
На підставі вказаного, управлінням контролю за підакцизними товарами відповідача були складені доповідні записки від 10.04.2025 року за № 795/02-32-09-01 та № 796/02-32-09-01, від 09.04.2025 року за № 788/02-32-09-01, згідно яких прийняті накази про проведення фактичних перевірок від 11.04.2025 року № 1925к та № 1926к, від 10.04.2025 року № 1892к позивача за місцями здійснення господарської діяльності відповідно
вул. Турбівське шосе, 6 км, с. Вінницькі Хутори, Вінницький район, Вінницька область з 14.04.2025 року;
вул. Юзвинська, б/н кадастровий номер 0510100000:02:113:0133, м. Вінниця, Вінницький район з 11.04.2025 року;
вул. Д. Нечая, б/н, м. Вінниця, Вінницький район, Вінницька область з 14.04.2025 року
тривалістю 10 діб. Перевірку наказано провести за період діяльності відповідно з 01.03.2025 року, з 01.12.2024 року, з 01.03.2025 року по дату закінчення перевірки з метою протидії незаконному обігу підакцизних товарів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального.
Згідно направлень на проведення перевірки від 14.04.2025 року №№ 2286, 2287 відповідачем проведено фактичну перевірки господарської одиниці позивача АЗС за адресою: вул. Турбівське шосе, 6 км, с. Вінницькі Хутори, Вінницький район, Вінницька область.
За результатом перевірки складено акт фактичної перевірки від 15.04.2025 року № 9840/02-32-09-01/42748922. Перевірка розпочата о 14.47, закінчена о 16.30., проведена у присутності оператора ОСОБА_1 акті перевірки вказано, що до перевірки надано ліцензію № 02030314202100038, при перевірці використано також Х звіт РРО. Перевіркою встановлено факт реалізації пального – бензин А95 4 л вартість 200 грн. Облік товарних запасів на АЗС не ведеться. 
Перевіркою встановлено – здійснюється роздрібна торгівля пальним – бензин А 95 та дизельне паливо, що не обліковане у встановленому законодавством порядку, а саме відсутні накладні, ТТН на паливо чи будь-які інші документи, що підтверджують походження товарів. Облік пального на АЗС не відповідає затвердженому обліку Інструкцією про порядок прийому, транспортування, зберігання, відпуску і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України від 02.05.2008 року № 281/171/578/155 наказ Міністерства торгівлі і енергетики України. Відповідно вимогам п. 10 Інструкції на АЗС облік палива ведеться з наявними на місці реалізації документів і журнал надходження (обліку) нафтопродуктів № 13 НП, ТТН прийнятих нафтопродуктів, змінних звітів операторів форми 17 НП. На момент перевірки вказані документи на АЗС відсутні.
Відповідно показників рівнемірів – лічильників АЗС бн Х звіту РРО на АЗС необліковано у встановленому законодавством порядку бензину А95 – 2743,65 л по ціні 50,00 грн/л, вартістю – 137 182,50 грн. та дизпаливо 7194,59 л по ціні 47,00 грн. за 1 л, вартістю 338 145,73 грн. Загальна вартість необлікованого товару становить 475 328, 23 грн.
Згідно висновків акту фактичної перевірки – порушення ст. 3 п. 12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон № 265); Інструкцію про порядок прийому, транспортуванню, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів від 20.05.2008 року № 281/171/578/155. Додатки до акту Х звіт РРО, пояснення.
До матеріалів перевірки надані письмові пояснення ОСОБА_2 , що він працює на АЗС, він не надав працівникам ГУ ДПС Вінницької області документів про надходження палива (журнал про походження нафтопродуктів, журнал форми 17 НП), так як передаються у бухгалтерію для запобігання втрати. А також наданий Х звіт 14.04.2025 року з 07.27.08 по 15.00.04.
Згідно направлень на проведення перевірки від 11.04.2025 року №№ 2237, 2236, 2235 відповідачем проведено фактичну перевірки господарської одиниці позивача АЗС за адресою: вул. Юзвинська, б/н кадастровий номер 0510100000:02:113:0133, м. Вінниця, Вінницький район.
За результатом перевірки складено акт фактичної перевірки від 15.04.2025 року № 9930/02-32-09-01/42748922. Оператору ОСОБА_3 в ході проведення перевірки вручений запит від 11.04.2025 року про необхідність надання копій документів, що стосуються предмету фактичної перевірки згідно чіткого переліку та вимогу щодо забезпечення зняття залишків пального. В акті перевірки вказано, що до перевірки надано паспорта – формуляри на паливороздавальні колонки (витратоміри-лічильники), свідоцтва повірки ЗВТ. За результатами перевірки встановлено наявність пального – фактичний залишок: дизпаливо – 6622 л по ціні 49,99 грн/л на загальну суму 331033,78 грн. та бензин А 95 – 4413 л по ціні 50,99 грн./л на загальну суму 225018,87 грн.
На місці продажу пального будь-які документи, які підтверджують облік та походження пального (ТТН, видаткові накладні, змінні звіти АЗС (форма 17-НП), журнали обліку нафтопродуктів (форма 13- НП)) відсутні та до перевірки не надано. Перевіркою встановлено факт наявності пального на загальну суму 556052,65 грн., яке не обліковується у встановленому законодавством порядку, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону № 265 та п.п. 10.2. п. 10 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України, яка затверджена наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 року за № 281/171/578/155 (далі Інструкція). На запит позивач надані документи не в повному обсязі, а саме не надано документи, які підтверджують облік та походження пального, який на момент перевірки знаходилось в місці продажу, змінні звіти АЗС (17НП), журнали обліку нафтопродуктів (13НП).
Згідно висновків акту фактичної перевірки – порушення п. 85.2, 85.4. ст. 85 Податкового кодексу України (далі ПК України) – не надано документи в повному обсязі згідно із чітким переліком, зазначеним у запиті, що належать або пов`язані із предметом перевірки; 
ст. 3 п. 12 Закону № 265 – в місці здійснення продажу пального встановлено факт наявності пального , яке не обліковується у встановленому законодавством порядку.
До матеріалів перевірки наданий акт від 14.04.2025 року за № 654/02-32-09-01/42748922 ненадання документів (копій документів), де зазначено, що в ході проведення фактичної перевірки 11.04.2025 року на підставі п. 85.2., 85.4. ст. 85 ПК України оператору вручений письмовий запит від 11.04.2025 року про надання згідно чіткого переліку документів, які належать або пов`язані із предметом перевірки, а саме відсутні документи, які підтверджують облік та походження пального, що знаходиться в реалізації (ТТН, видаткові накладні, 17 НП, 13НП).
Згідно направлень на проведення перевірки від 14.04.2025 року №№ 2284, 2285 відповідачем проведено фактичну перевірки господарської одиниці позивача АЗС за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатом перевірки складено акт фактичної перевірки від 15.04.2025 року № 9835/02-32-09-01/42748922. Перевірку розпочато о 15.20, закінчено 16.40, проведена у присутності оператора ОСОБА_4 . В акті перевірки вказано, що до перевірки надано ліцензію № 02030314202100038 та книгу обліку розрахункових операцій № 3000759711/16, зазначено, що при перевірці не було використано ніяких документів. Перевіркою встановлено факт реалізації пального – бензин А95Євро 7,84 л вартість 399,80 грн. Облік товарних запасів на АЗС з порушенням. 
Під час фактичної перевірці встановлено факт реалізації пального з порушенням встановленого законодавством порядку його обліку, а саме відповідно Х звіту РРО на початок фактичної перевірки залишок в реалізації пального складає: бензин А95 Євро - 3093,78 л по ціні 51,00 грн/л на загальну суму 157782,78 грн., дизпаливо Євро – 4751,25 л по ціні 48,00 грн/л на загальну суму 228060 грн.. Під час фактичної перевірки та на початок перевірки відсутні накладні на пальне, що знаходиться в реалізації, документи, що підтверджують облік пального не надано. В порушення п.п. 10.2 п. 10 Інструкції облік реалізації пального не ведеться з використанням журналу обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою 13 НП та з оприбуткуванням пального у змінних звітах АЗС за формою 17НП. Перелічені документи на АЗС під час фактичної перевірки відсутні. Загальна сума пального не облікованого у встановленому порядку складає 385842,78 грн.
Згідно висновків акту фактичної перевірки – порушення ст. 3 п. 12 Закону № 265. Додатки до акту – зауваження до акту, Х звіт.
До матеріалів перевірки надані зауваження до акту від оператора, за присутності якого була проведена перевірка, де вказано, що накладні на пальне, що перебуває на залишках і документи, що підтверджують облік пального є в наявності в бухгалтерії позивача бензин А95Євро – 3093,78 л , дизпаливо Євро – 4751,25 л. Журнал обліку надходження нафтопродуктів форма 13 НП, змінні звіти 17НП є в наявності та будуть надані додатково.
25.04.2025 року позивачем відповідачеві були надані заперечення на усі вказані акти фактичних перевірок, у додатках до заперечень позивачем надавались також усі первинні та інші документи, які підтверджують облік та походження пального, що реалізується позивачем, а також документи, які запитувались контролюючим органом згідно запита від 11.04.2025 року. Вказаний факт підтверджувався представником відповідача під час судового розгляду справи. Але відповідачем вищевказані документи не були прийняті до уваги.
За результатами проведених фактичних перевірок відповідачем 08.05.2025 року прийнято спірне розпорядження № 89/Р/Л про припинення ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02030314202100038 з терміном дії з 02.06.2021 до 02.06.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Вінницька область, Вінницький район, с. Вінницькі Хутори, вул. Турбівське шосе, 6 км, АЗС; про припинення ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02280314202100039 з терміном дії з 02.06.2021 до 02.06.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Данила Нечая, б/н, АЗС та про припинення ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02280314202400007 з терміном дії з 16.01.2024 року по 16.01.2029 за адресою місця торгівлі: Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Юзвинська, б/н, кадастровий номер 0510100000:02:113:0133, АЗС. 
Крім цього у цей же день відповідачем також прийнято рішення № 89/Р/Л про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02030314202100038 з терміном дії з 02.06.2021 до 02.06.2026 за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Вінницька область, Вінницький район, с. Вінницькі Хутори, вул. Турбівське шосе, 6 км, АЗС; про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02280314202100039 з терміном дії з 02.06.2021 до 02.06.2026 за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Данила Нечая, б/н, АЗС та про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02280314202400007 з терміном дії з 16.01.2024 до 16.01.2029 за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Вінницька область, вул. Юзвинська, б/н, кадастровий номер 0510100000:02:113:0133, АЗС.
У вказаних розпорядженнях та рішеннях підставою для припинення дії ліцензій зазначений п. 28 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 3817).
Вважаючи спірні розпорядження та рішення протиправним та з метою зобов`язання відповідача внести до єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального інформацію про судове рішення позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.
Суд не приймає до уваги посилання позивача на відсутність в наказах на проведення фактичних перевірок підстав для їх проведення, а зазначені лише норми ПК України та доповідні записки, з огляду на наступне. 
Суд звертає особливу увагу на сталу судову практику, зокрема, постанову Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23 та інші, щодо правомірності посилання контролюючим органом у наказах про призначення фактичних перевірок на доповідні записки подібного складу та правомірність і наявність у податкового органу правових та формальних підстав для проведення таких перевірок. У даному випадку у податкового органу була у наявності інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. 
Суд також не приймає до уваги посилання позивача на застосування відповідачем під час проведення фактичних перевірок Методики визначення об`єму необлікованого пального, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2025 р. № 444 та набрала законної сили 18.04.2025 року, оскільки під час судового розгляду справи судом з`ясовано, що таке застосування нормативно-правового акту було відсутнє під час проведення фактичних перевірок. 
Ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України визначаються Закон № 3817.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону № 3817 ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.
Згідно п. 28 ч. 2 ст. 46 Закону № 3817 дія ліцензії припиняється шляхом прийняття органом ліцензування, який надав відповідну ліцензію, рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Підставами для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, зокрема, є факт здійснення ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального, крім ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки, - зберігання та/або реалізації необлікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки або в рішенні суду, яке набрало законної сили, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального (для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану, на які встановлено однакові ставки акцизного податку, - перевищує 15 відсотків) чи 2 відсотки об`єму відповідного резервуара;
факт здійснення ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки, зберігання необлікованого пального, встановлений контролюючим органом в ході перевірки та зафіксований в акті такої перевірки або у рішенні суду, яке набрало законної сили, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 10 відсотків обсягу залишків пального.
Об`єм необлікованого пального визначається в літрах та/або кілограмах.
Методика визначення об`єму необлікованого пального встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 4 -7 ст. 46 Закону № 3817 рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності приймається, зокрема, у разі припинення дії ліцензії за результатами перевірки податкового органу - не раніше одинадцятого робочого дня за днем направлення суб`єкту господарювання акта такої перевірки.
Рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності набирає чинності на другий робочий день за днем направлення відповідного рішення платнику податків.
У разі якщо за результатами адміністративного або судового оскарження рішення органу ліцензування про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності рішення прийнято на користь платника податку, то ліцензія, що була припинена таким рішенням органу ліцензування, вважається діючою з дати її припинення.
Орган ліцензування не пізніше наступного робочого дня за днем прийняття рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності:
1) вносить відомості про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах;
2) оприлюднює рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності на своєму офіційному веб-порталі/субсайтах веб-порталу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику;
3) направляє суб`єкту господарювання рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності в електронній формі у порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.
Рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, прийняте територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може бути оскаржено в адміністративному порядку, передбаченому Податковим кодексом України, або в судовому порядку, а рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, прийняте центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - в судовому порядку.
П.п. 10.2 п. 10 Інструкції визначено порядок приймання і відпуску нафтопродуктів на автозаправних станціях.
10.2.1 Приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС. 
10.2.2 Перед зливанням нафтопродуктів з автоцистерни оператору АЗС необхідно: перевірити наявність і непошкодженість пломб; переконатись у справності резервуара і його обладнання, технологічних трубопроводів і правильності функціонування запірної арматури; виміряти рівень нафтопродукту в резервуарі; переконатись у наявності і справності засобів пожежогасіння, правильності заземлення автоцистерн і справності її зливального пристрою; переконатись у наявності та придатності до застосування жорсткого буксира для відбуксирування автоцистерни в разі пожежі; ужити заходів щодо запобігання розливанню нафтопродукту; переконатись, що двигун автоцистерни вимкнено (під час зливання самопливом або під тиском); проконтролювати рівень наповнення автоцистерни; визначити за свідоцтвом про повірку автоцистерни об`єм автоцистерни і перевірити одержаний результат на відповідність об`єму, зазначеному в ТТН: відібрати пробу з автоцистерни в тару відповідно до ДСТУ 4488, виміряти густину і температуру нафтопродукту. Опечатати пробу за підписами своїм та водія автоцистерни, надати номер і зберігати її протягом 10 діб; проконтролювати наявність в автоцистерні підтоварної води. Одержані результати вимірювань густини і температури нафтопродукту зазначаються у ТТН та журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою N 13-НП (додаток 13). Сторінки журналу необхідно пронумерувати, прошнурувати і скріпити печаткою суб`єкта підприємницької діяльності.
10.2.3 Зливання нафтопродукту має контролюватись оператором і водієм від його початку і до завершення. 
10.2.4 Забороняється приймати нафтопродукти на АЗС у разі: відсутності пломб вантажовідправника, їх порушення (у випадках пломбування автоцистерни) або невідповідності відбитка, що вказані в ТТН; відсутності свідоцтва про повірку автоцистерни; несправності зливного пристрою автомобільної цистерни; несправності заземлювального пристрою; під час грози; неналежного оформлення або відсутності ТТН; наявності підтоварної води і механічних домішок в нафтопродукті; невідповідності якості нафтопродукту вимогам нормативного документа; відсутності паспорта якості на нафтопродукт або неналежного його оформлення (відсутність номера, марки та виду, заповнення не за всіма показниками якості); відсутності копії сертифіката відповідності.
10.2.5 Нафтопродукти, поставлені на АЗС в автомобільних цистернах, необхідно злити повністю. Оператор, який приймає нафтопродукти, зобов`язаний особисто переконатися в цьому, оглянувши цистерну після зливання нафтопродуктів. 
10.2.6 Нафтопродукти повинні бути прийняті в резервуари за їх марками та видами (дизельне паливо за масовою часткою сірки). 
10.2.7 У процесі приймання нафтопродукту оператор зобов`язаний стежити за рівнем продукту в резервуарі, не допускаючи переповнення резервуара і розлиття нафтопродукту. 
10.2.8 У разі відсутності розходження між фактично прийнятою кількістю нафтопродукту і кількістю, зазначеною у ТТН, оператор проставляє час надходження автоцистерни на АЗС і власним підписом в накладній засвідчує її приймання. Один примірник ТТН залишається на АЗС, а два - повертаються водієві, який поставляв нафтопродукт. 
10.2.9 У разі виявлення невідповідності фактично виміряної температури, густини і кількості нафтопродукту значенням, наведеним у ТТН, дозволяється за погодженням вантажовідправника його зливання до резервуара за умови відсутності підтоварної води в автоцистерні. У такому разі приймання нафтопродуктів здійснюють за фактично виміряними результатами за різницею об`ємів нафтопродукту, виміряних в резервуарі до і після його зливання. У разі виявлення розходження кількості нафтопродукту, виміряної в резервуарі, з даними ТТН складається акт довільної форми за підписами працівників АЗС та водія в чотирьох примірниках, з яких перший додається до змінного звіту під час передавання його в бухгалтерську службу підприємства, другий - надається представнику вантажовідправника, третій - водію, а четвертий - залишається на АЗС. Про фактично прийнятий нафтопродукт робиться відповідна позначка на всіх примірниках ТТН. В акті повинні бути зазначені рівні нафтопродукту в резервуарі до і після зливання, об`єм прийнятого нафтопродукту, густини за ТТН і за вимірюваннями в резервуарі після зливання, приведені до 20 град.С за ГОСТ 3900, та кількість нестачі нафтопродукту. При визначенні нестачі нафтопродуктів повинна враховуватись відтворюваність результатів вимірювання густини відповідно до ГОСТ 3900. Установлена нестача підлягає відшкодуванню вантажовідправником відповідно до чинного законодавства України. 
10.2.10 На підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою N 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою N 17-НП (додаток 14). 
10.2.11 Об`єм нафтопродукту, прийнятого АЗС з трубопроводу, визначається представниками вантажовідправника і АЗС за вимірюваннями (до і після перекачування) рівня, температури та густини нафтопродукту і рівня підтоварної води в резервуарі АЗС. Після завершення перекачування нафтопродукту засувка на трубопроводі від підприємства до АЗС пломбується представником підприємства, а пристрій для пломбування зберігається у керівника підприємства. На зданий з нафтопродуктопроводу нафтопродукт складається акт приймання-здавання нафтопродуктів з трубопроводу на АЗС за формою N 15-НП (додаток 15) у двох примірниках, який підписують представники вантажовідправника та АЗС. Перший примірник акта подається до бухгалтерської служби вантажовідправника і є підставою для списання нафтопродукту з підзвіту матеріально відповідальних осіб, а другий - залишається на АЗС і додається до змінного звіту. 
10.2.12 Приймання нафтопродуктів, розфасованих до дрібної тари, здійснюється за наявності кількості місць і відповідності трафаретів даним, зазначеним у ТТН. У разі негерметичності тари, невідповідності її вимогам ДСТУ 4454 вантажовідправнику надсилається повідомлення і складається відповідний акт. 
Відповідно до вимог п. 12 ст. 3 Закону № 265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
З наведеного, зокрема, вбачається, що однією з підстав для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право, у даному, випадку, роздрібної торгівлі пальним, є факт здійснення ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального, крім ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки, - зберігання та/або реалізації необлікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки або в рішенні суду, яке набрало законної сили, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального (для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану, на які встановлено однакові ставки акцизного податку, - перевищує 15 відсотків) чи 2 відсотки об`єму відповідного резервуара.
Таким чином, для прийняття рішення про припинення ліцензій відповідач повинен був під час проведення фактичної перевірки встановити та зафіксувати у відповідному акті факт зберігання та/або реалізації необлікованого пального, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального (для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану, на які встановлено однакові ставки акцизного податку, - перевищує 15 відсотків) чи 2 відсотки об`єму відповідного резервуара.
Об`єм необлікованого пального визначається в літрах та/або кілограмах. Методика визначення об`єму необлікованого пального встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Щодо спірних розпорядження та рішення про припинення ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02280314202400007 з терміном дії з 16.01.2024 до 16.01.2029 за адресою місця торгівлі: Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Юзвинська, б/н, кадастровий номер 0510100000:02:113:0133, АЗС, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач під час проведення фактичної перевірки на господарській одиниці позивача за адресою: вул. Юзвинська, б/н кадастровий номер 0510100000:02:113:0133, м. Вінниця, Вінницький район надав відповідний запит про надання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, при цьому в матеріалах справи відсутні документи, в яких чітко визначений саме предмет перевірки. На вказаний запит позивачем були надані документи, але не у повному обсязі.
Під час судового розгляду справи судом встановлено, що 25.04.2025 року позивачем відповідачеві були надані заперечення на акт фактичної перевірки, у додатках до яких надані усі запитувані документи, але такі документи не були прийняті відповідачем до уваги.
Крім цього, в акті фактичної перевірки зазначено, що за результатами перевірки наявності пального встановлено фактичний залишок, але не вказано яким саме чином таким факт було встановлено та з використанням яких саме приладів це було встановлено, як проводилось вимірювання, а також згідно якого нормативно-правового документу – методики визначення об`єму необлікованого пального, яка встановлена Кабінетом Міністрів України. 
У вказаному запиті вказано про зобов`язання позивача спільно з працівниками контролюючого органу здійснити зняття залишків пального, але до акту перевірки не наданий належний документ про зняття залишків пального і у додатках до акту фактичної перевірки такий документ не значиться.
За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем не доведений факт встановлення ним та не зафіксовано належним чином у акті фактичної перевірки зберігання та/або реалізації необлікованого пального, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального (для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану, на які встановлено однакові ставки акцизного податку, - перевищує 15 відсотків) чи 2 відсотки об`єму відповідного резервуара, оскільки відповідачем не було здійснено вимірювання об`єму пального з використанням паливно-роздавальної колонки, яка має відлікові пристрої для індикації ціни, об`єму та вартості виданої дози, як передбачено Інструкцією.
Щодо спірних розпорядження та рішення про припинення ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02030314202100038 з терміном дії з 02.06.2021 до 02.06.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Вінницька область, Вінницький район, с. Вінницькі Хутори, вул. Турбівське шосе, 6 км, АЗС, суд зазначає наступне.
Під час судового розгляду справи представником відповідача були надані пояснення, що при проведенні фактичної перевірки в усному порядку перевіряючими було запропоновано надати усі документи, що підтверджують облік та походження пального, але позивач таких документів не надав.
До матеріалів фактичної перевірки надані письмові пояснення оператора, за присутності якого була проведення фактична перевірки, де він вказує, що вищевказані документи є у наявності, але на даний момент, вони передані до бухгалтерії. 
Суд звертає увагу на те, що сама перевірка була проведена лише протягом менш ніж 2 годин, що унеможливило надання документів саме 14.04.2025 року.
Під час судового розгляду справи судом також встановлено, що 25.04.2025 року позивачем відповідачеві були надані заперечення на акт фактичної перевірки, у додатках до яких надані усі запитувані документи, але такі документи не були прийняті відповідачем до уваги.
З акту перевірки також вбачається, що визначення залишків пального здійснювалось перевіряючими згідно показників рівнемірів – лічильників АЗС та Х звіту РРО на АЗС, але вимірювання залишків пального не відбувалось, що не заперечувалось відповідачем під час судового розгляду справи. При цьому, в акті перевірки відсутня інформація щодо ідентифікуючих даних рівнемірів – лічильників, за допомогою яких були визначені залишки пального, тобто не вказано їх типу, серійні номери та термін введення в експлуатацію, відповідно суд позбавлений можливості однозначно встановити наявність факту визначення залишків пального шляхом повноцінного вимірювання, як передбачено Інструкцією.
В акті перевірки відповідачем зазначено, що облік пального на АЗС не відповідає затвердженому Інструкцією обліку, але на вказано яким саме чином це було встановлено та якому саме пункту не відповідає такий облік.
Щодо спірних розпорядження та рішення про припинення ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02280314202100039 з терміном дії з 02.06.2021 до 02.06.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Данила Нечая, б/н, АЗС, суд зазначає наступне.
Під час судового розгляду справи представником відповідача були надані пояснення, що при проведенні фактичної перевірки в усному порядку перевіряючими було запропоновано надати усі документи, що підтверджують облік та походження пального, але позивач надав документи не у повному обсязі. До перевірки була надана книгу обліку розрахункових операцій № 3000759711/16, але у акті перевірки вказано, що ніяких документів під час проведення перевірки не було використано. 
До матеріалів перевірки надані зауваження до акту перевірки, де оператором, за присутності якого проводилася перевірка, вказано, що первинні документи, які підтверджують облік та походження пального є у наявності та будуть надані додатково.
Суд звертає увагу на те, що сама перевірка була проведена лише протягом менш ніж 1,5 години, що унеможливило надання документів саме 14.04.2025 року. Перевірка розпочата о 15.20, закінчена – 16.40.
Крім цього, під час судового розгляду справи судом також встановлено, що 25.04.2025 року позивачем відповідачеві були надані заперечення на акт фактичної перевірки, у додатках до яких надані усі запитувані документи, але такі документи не були прийняті відповідачем до уваги.
З акту перевірки вбачається, що під час фактичної перевірці встановлено факт реалізації пального з порушенням встановленого законодавством порядку його обліку, а саме відповідно Х звіту РРО на початок фактичної перевірки залишок в реалізації пального складає: бензин А95 Євро - 3093,78 л по ціні 51,00 грн/л на загальну суму 157782,78 грн., дизпаливо Євро – 4751,25 л по ціні 48,00 грн/л на загальну суму 228060 грн.
З наведеного не можливо встановити яким саме чином встановлений цей факт реалізації пального з порушенням встановленого порядку його обліку. Крім цього, у додатках до акту перевірки визначений як додаток Х – звіт, але такий документ відсутній у матеріалах перевірки та до акту фактичної перевірки не доданий.
З акту фактичної перевірки також не вбачається здійснення перевіряючими зняття залишків пального, вимірювання таких залишків з використанням паливно-роздавальної колонки, яка має відлікові пристрої для індикації ціни, об`єму та вартості виданої дози, як передбачено Інструкцією.
Таким чином, з акту фактичної перевірки неможливо визначити яким саме чином відповідачем було встановлено факт зберігання та/або реалізації необлікованого пального, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального (для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану, на які встановлено однакові ставки акцизного податку, - перевищує 15 відсотків) чи 2 відсотки об`єму відповідного резервуара.
У даному випадку суд не приймає до уваги посилання відповідача на вимоги п. 85.2., 85.4. ст. 85 ПК України, з огляду на те, що згідно п 85.2. мова йдеться про документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а у п. 85.4. мова йдеться про належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Як вже зазначалось, у матеріалах фактичних перевірок відсутні документи, в яких визначений предмет перевірки. Згідно наказів про призначення фактичних перевірок визначена лише мета таких перевірок – протидія незаконному обігу підакцизних товарів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, тобто мова не йдеться про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежі.
Суд також звертає увагу на те, що з жодного акту фактичних перевірок не вбачається чітко порушення якого саме підпункту п. 10.2 Інструкції було здійснено позивачем, оскільки п. 10.2. Інструкції містить 12 підпунктів.
Як вже зазначалось, спірні розпорядження та рішення про припинення дії ліцензій позивача прийняті контролюючим органом, оскільки під час проведення фактичних перевірок органом ліцензування було встановлено факт здійснення ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального, крім ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки, - зберігання та/або реалізації необлікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки або в рішенні суду, яке набрало законної сили, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального (для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану, на які встановлено однакові ставки акцизного податку, - перевищує 15 відсотків) чи 2 відсотки об`єму відповідного резервуара.
З наведеного вбачається, що відповідачем у спірних документах процитовано у повному обсязі зміст норми п. 28 ч. 2 ст. 46 Закону № 3817, в якій по суті викладено декілька порушень без чіткої конкретизації наявності самого виявленого порушення. 
Крім цього, вказана норма містить в собі класичну складну гіпотезу (частина норми, яка вказує на конкретні обставини, за наявності яких ця норма починає діяти), оскільки вона містить цілий перелік умов, які мають збігтися одночасно або частково, щоб держава могла застосувати заходи впливу і відповідачем не визначено, у даному випадку, той перелік таких умов (конкретних обставин), що були встановлені ним під час проведених фактичних перевірок та зафіксовані у актах таких перевірок. Вказане також стосується і висновків, викладених в актах фактичних перевірок.
Додатково суд звертає увагу на те, що 25.04.2025 року позивачем до матеріалів перевірки були надані заперечення на акти фактичних перевірок, у додатках до яких надані документи обліку товарних запасів, які не були прийняті відповідачем до уваги, що не заперечується ним.
Питання надання суб`єктом господарювання необхідних документів із запереченнями на акт, зокрема, фактичної перевірки, неодноразово вирішувались у своїй практиці Верховним Судом, який неодноразово висловлював свою правову позицію та наголошував, що контролюючий орган повинен приймати та враховувати надання таких документів платником податків.
Таким чином, суд приймає до уваги вказану правову позицію та наголошує на тому, що відповідач безпідставно не врахував заперечення позивача на акти фактичних перевірок та документи на підтвердження ведення обліку товарних запасів, відповідно відсутні підстави стверджувати, що позивач, відповідно до вимог п. 12. ст. 3 Закону № 265, не здійснював ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів та відповідно не здійснював продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.
Суд також наголошує, що Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003, яке, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
ЄСПЛ неодноразово зазначалось, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").
За таких обставин, суд наголошує на тому, що спірні розпорядження та рішення не відповідають ознакам, викладеним у ст. 2 КАС України, прийняті необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття; недобросовісно; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення та розпорядження.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування спірних розпоряджень та рішень від 08.05.2025 року № 89/Р/Л.
Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, суд зазначає таке.
Як вже зазначалось, згідно вимог ч. 5 ст. 46 Закону № 3817 у разі якщо за результатами адміністративного або судового оскарження рішення органу ліцензування про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності рішення прийнято на користь платника податку, то ліцензія, що була припинена таким рішенням органу ліцензування, вважається діючою з дати її припинення.
Крім цього, під час судового розгляду справи представник позивача наголошував на тому, що не підтримує позовні вимоги у цій частині, оскільки вони були заявлені помилково.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, відповідно про наявність підстав для їх часткового задоволення. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Таким чином, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає частковому стягненню пропорційно задоволеним вимогам на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 12 118 грн.
Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України, яка затверджена наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 року за № 281/171/578/155 та ст. 2, 6, 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Ойл" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Вінницькій області № 89/Р/Л від 08.05.2025 про припинення ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02030314202100038 з терміном дії з 02.06.2021 до 02.06.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Вінницька область, Вінницький район, с. Вінницькі Хутори, вул. Турбівське шосе, 6 км, АЗС.
Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Вінницькій області № 89/Р/Л від 08.05.2025 про припинення ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02280314202100039 з терміном дії з 02.06.2021 до 02.06.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Данила Нечая, б/н, АЗС.
Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Вінницькій області № 89/Р/Л від 08.05.2025 про припинення ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02280314202400007 з терміном дії з 16.01.2024 до 16.01.2029 за адресою місця торгівлі: Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Юзвинська, б/н, кадастровий номер 0510100000:02:113:0133, АЗС.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № 89/Р/Л від 08.05.2025 про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02030314202100038 з терміном дії з 02.06.2021 до 02.06.2026 за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Вінницька область, Вінницький район, с. Вінницькі Хутори, вул. Турбівське шосе, 6 км, АЗС.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № 89/Р/Л від 08.05.2025 про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02280314202100039 з терміном дії з 02.06.2021 до 02.06.2026 за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Данила Нечая, б/н, АЗС.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № 89/Р/Л від 08.05.2025 про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 02280314202400007 з терміном дії з 16.01.2024 до 16.01.2029 за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Вінницька область, вул. Юзвинська, б/н, кадастровий номер 0510100000:02:113:0133, АЗС.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління ДПС у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Ойл" судовий збір у сумі 12 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Ойл" (вул. Хмельницьке шосе, 13, оф. 228, м. Вінниця, 21036, код ЄДРПОУ 42748922)

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 31.03.2026.

Суддя Маслоід Олена Степанівна