Коростенський міськрайонний суд Житомирської області    

Справа № 279/1322/26 
Провадження №1-кп/279/469/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року  
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 12026065490000031 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.02.2026 відносно:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Коростень, Житомирської області, громадянка України, українка, з повною середньою освітою, працююча не офіційно, не одружена, не депутат, не інвалід, не ВПО, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, 

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:

21.02.2026 близько 22 години 20 хвилин у ОСОБА_3 , яка перебувала за адресою: вул. Героїв Чорнобиля №11 м. Коростень, Житомирської області, біля кафе «Drinx» виник словесний конфлікт з ОСОБА_4 , в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, ОСОБА_3 , перебуваючи в цьому ж місці та в цей час, підійшла до ОСОБА_4 та без розриву у часі своєю правою рукою нанесла їй один удар в ліву ділянку лобу. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 своєю правою рукою, а саме пальцями рук схопила ОСОБА_4 за обличчя, а після чого схопила її за волосся на голові та повалила на праве коліно, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: подряпин в центральній лобній частині; подряпин по лівому крилу носа; синця по нижньому краю правого наколінника, на фоні якого 2-ві подряпини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.
До обвинувального акта відносно  ОСОБА_3  долучена письмова заява обвинуваченої, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої  ОСОБА_3  беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі, з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України ознайомлена. З заяви потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що остання повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду та виклику сторін в судове засідання). Відповідно до частин 2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченої, в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, а саме: заподіяла умисні легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом. ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, а саме: як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Згідно з ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3  є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3   слід обрати міру покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався. 
Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не застосовувся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 ( п`ятсот десять) гривень.
Речові докази: довідка ЦМЛ № 1117 на ім`я ОСОБА_4 , залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1