Справа № 553/2994/25 
Провадження № 2-а/553/5/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
26.02.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави у складі: 
головуючого судді Москаленко В.В.,
за участі секретаря судового засідання Сіомашко В.Р.,
представника відповідача Ковальова О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Полтави позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови митного органу, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0211/11000/21 від 13.08.2021, винесену Полтавською митницею Державної митної служби України по притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України. Стягнути з Полтавської митниці Державної митної служби України судові витрати. 
В обґрунтування позову зазначив, що 13.08.2021 Полтавською митницею, відносно нього винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0211/11000/21 від 13.08.2021 , якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено штраф у розмірі 552 313,86 грн. 
За ч. 1 ст. 485 МК України, несе відповідальність саме особа, яка використовує товари, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. За матеріалами адміністративної справи про порушення митних правил № 0211/11000/21, транспортний засіб MAZDA 6, р/н НОМЕР_2 , VІN: НОМЕР_3 , ввезений на митну територію України 25.05.2017 року громадянином ОСОБА_4 у режимі тимчасового ввезення до 1 року.
Саме ОСОБА_4 є декларантом та отримувачем податкової пільги, у зв`язку з чим, він не є декларантом транспортного засобу, а отже - не є особою, яка отримала митні пільги, оскільки не є стороною митного оформлення, не подавав митної декларації, не отримував пільг щодо сплати митних платежів і не мав жодного правового зв`язку з митним режимом, у якому було ввезено транспортний засіб.
Проаналізувавши матеріали адміністративної справи про порушення митних правил № 0211/11000/21, встановлено, що в справі не міститься жодних доказів того, що він отримав транспортний засіб у володіння, користування або розпорядження, з метою уникнення митних платежів.
Вказує про те, що посадовими особами Дніпровської митниці Державної митної служби України та Полтавської митниці Державної митної служби України не було опитано з приводу обставин справи громадянина ОСОБА_4, який ввіз транспортний засіб MAZDA 6, р/н НОМЕР_2 , VІN: НОМЕР_3 , на митну територію України 25.05.2017 .
Також, вищевказаними посадовими особами не вжито жодних заходів щодо встановлення можливих свідків події правопорушення та інших осіб, які також допомагали ОСОБА_4 та час від часу керували вказаним автомобілем. Хоча інформацію про них мали та могли встановити вказаних осіб, їх контактні дані та ін.
Крім того, уповноваженими особами Державної митної служби України не було витребувано копії адміністративних матеріалів, складених відносно нього, за якими інспекторами (поліцейськими) УПП в Полтавській області виносились постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення відповідних правопорушень та накладення на нього адміністративних стягнень у справах в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У зв`язку з вказаними обставинами, посилання на вищезазначені постанови уповноважених осіб УПП в Полтавській області у протоколі про порушення митних правил № 0211/11000/21 від 11.05.2025 та у постанові в справі про порушення митних правил № 0211/11000/21 від 13.08.2021 є недопустимим, оскільки, копії вказаних постанов не долучено до адміністративних матеріалів про порушення ним митних правил №0211/11000/21 від 11.05.2021 .
В тому числі, відсутні й інші документи та докази (відеозаписи та фотознімки з відеорегістраторів та боді-камер поліцейських тощо), на підставі яких можливо було б підтвердити інформацію, вказану у протоколі про порушення митних правил № 0211/11000/21 від 11.05.2025 та у постанові в справі про порушення митних правил № 0211/11000/21 від 13.08.2021 .
У разі долучення матеріалів та постанов поліцейських УПП в Полтавській області уповноваженими особами Державної митної служби України встановити інформацію щодо його місцезнаходження і місця проживання та контактного номеру телефону, тим самим, отримали б можливість викликати та відібрати пояснення по суті обставин справи.
Просив взяти до уваги, що керування вищевказаним транспортним засобом здійснювалося ним на прохання громадянина ОСОБА_4, оскільки останній дуже часто не мав можливості керувати транспортним засобом з об`єктивних причин, а саме: потребував час для спілкування по телефону, у зв`язку з чим, не міг приділити увагу керуванню транспортним засобом та дорожньо-транспортній обстановці та обставинам, в тому числі, через те, що нерідко вживав алкогольні напої та перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
У адміністративному матеріалі відсутні належні та допустимі докази його винуватості, як наслідок, уповноваженою посадовою особою Полтавської митниці не доведено, що він: отримав транспортний засіб у володіння, користування або розпорядження від декларанта - громадянина ОСОБА_4; мав умисел на ухилення від сплати митних платежів; діяв у змові з особою, яка ввезла авто. 
Притягнення його до відповідальності за дії іншої особи (іноземця - декларанта) суперечить принципу персональної відповідальності. 
Митниця не довела, що він діяв умисно або з необережності, з метою уникнення сплати митних платежів. Він не був належним чином повідомлений про обмеження, пов`язані з режимом тимчасового ввезення, оскільки не був стороною митного оформлення. 
Повідомлення про розгляд справи надсилалися йому поштою, однак не були належним чином вручені, що підтверджується відмітками про повернення поштових відправлень. Таким чином, було порушено його право на захист, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 55 Конституції України.
Штраф у розмірі 550 тис. грн. є надмірним і не відповідає тяжкості правопорушення, оскільки згідно з ст. 485 МК України встановлено верхню та нижню межу можливої відповідальності, а саме: накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів і аж ніяк не у розмірі 300 відсотків. 
Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 21.07.2025 відкрито провадження у справі ,постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.
05.08.2025 представником відповідача Ковальовим О.М. подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . В обґрунтування зазначив, що Полтавська митниця висновки та вимоги, зазначені в адміністративному позові ОСОБА_1 не визнає повністю, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.
Представником позивача не враховано, що відповідно до ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України - тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну,для їхніх особистих потреб, тобто особою якою був ввезений даний транспортний засіб - ОСОБА_4. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.
Зазначена норма митного законодавства імперативно забороняє позивачу ОСОБА_1 користуватись даним транспортним засобом.
Зміст ч. 4 ст. 380 МК України свідчить про те, що транспортні засоби (зокрема, автомобілі) ввезені на митну територію України в митному режимі тимчасового ввезення можуть використовуватися на цій території виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб та повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням встановленого строку.
Умови передачі права на тимчасове ввезення встановлені ч. 1 ст. 109 МК України, відповідно до якої за заявою особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового 

ввезення, митний орган надає дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів будь-якій іншій особі за умови, що така інша особа: 1) відповідає вимогам, встановленим цим Кодексом; та 2) приймає на себе зобов`язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення.
Позивачем також не враховано, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 276 МК України платниками мита є особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з цим Кодексом, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу).
ОСОБА_1 станом на 09.09.2020, 08.01.2021, 30.01.2021, 02.02.2021, 05.02.2021, 25.02.2021 безпідставно використовував даний транспортний засіб, щодо якого були надані пільги по сплаті митних платежів і який не був оформлений для вільного обігу на митній території України.
Крім того, ОСОБА_1 було відомо, що даний транспортний засіб є з іноземною реєстрацію за наявності реєстраційного номера Литовської Республіки - р/н НОМЕР_4 . Вказане в повній мірі підтверджує суб`єктивну сторону правопорушення. ОСОБА_1 було зроблено свідомий вибір в частині неодноразового використання транспортного засобу, щодо якого були надані пільги по сплаті митних платежів і який не був оформлений для вільного обігу на митній території України. У позовній заяві ОСОБА_1 факт користування даним автомобілем не заперечувався.
Позивачем не надані належні та допустимі докази, щодо його твердження про керування ним вищевказаним транспортним засобом на прохання ОСОБА_4. 
Згідно змісту адміністративного позову з додатками не надано жодних документів, які є достовірними, достатніми та допустимими доказами, що визначено ст.74,75,76 КАС України, які з урахуванням обставин даної справи звільняють його від відповідальності за ст. 485 МК України. 
Використання транспортного засобу особистого користування, ввезеного на митну територію у митному режимі «тимчасове ввезення» іншою особою ( ОСОБА_1 ), ніж тою, якою такий транспортний засіб ввезено (ОСОБА_4), являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Згідно службової записки митного поста «Полтава» Дніпровській митниці Держмитслужби від 09.03.2021 року № 189/7.5-28-17 загальна сума несплачених митних платежів становить 184104,62 грн.
Користування даним автомобілем іншою особою ОСОБА_1 , без відповідного митного оформлення з урахуванням ст. 109 МК України, є незаконним.
При цьому суб`єктом, який притягується до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, може бути не лише власник товару, а й особа яка використовує цей товар.
Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 633/179/16-а , а також у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 295/16296/16-а.
Аналогічні висновки встановлені і в постановах Другого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2023 № 545/1896/21, від 23 вересня 2022 № 545/4252/21, від 01 лютого 2022 у справі № 525/723/21, від 06 лютого 2023 у справі № 553/1231/23.
З урахуванням обставин та матеріалів справи, Полтавською митницею під час розгляду справи цілком обґрунтовано було кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
Аналіз диспозиції ст. 458 свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю).
Особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.
Вищенаведений висновок в частині аналізу диспозиції ст.485 МК України узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладену у постанові від 23.10.2018 року по справі № 760/20661/15-а.
11.05.2021 Дніпровською митницею Держмитслужби відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 0211/11000/21 за ознаками правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.
Дніпровською митницею Держмитслужби під час провадження у справі вживались додаткові заходи щодо встановлення особи ОСОБА_1 та адреси його проживання, актуальності коду РНОКПП, що підтверджується листом ГУ ДПС у Полтавській області від 

25.05.2021 № 8153/5/16-31-12-01-18 з додатком, де підтверджена адреса місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 .
Лист Дніпровської митниці Держмитслужби від 12.05.2021 № 7.5-20-07/537 та разом з протоколом № 0211/11000/21 (відправлення за вих.№ 7.5-20-03/533 від 11.05.2021) був направлений 12.05.2021 рекомендованим поштовим відправленням № 3602201851514 позивачу за адресою: АДРЕСА_3 , що є доказом вжиття з боку митницею належних заходів щодо забезпечення гр. ОСОБА_1 його права на захист та прийняття участі у розгляді справи про порушення митних правил № 0211/11000/21 з огляду на встановлену адресу проживання.
Згідно ч.10 ст. 494 МК України, протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою, або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.
Другий примірник протоколу № 0211/11000/21 був направлений Дніпровською митницею Держмитслужби 04.06.2021 рекомендованим поштовим відправленням № 3602201851514 позивачу за адресою: АДРЕСА_3 , що є доказом вжиття з боку митницею належних заходів щодо забезпечення гр. ОСОБА_1 його права на захист та прийняття участі у розгляді справи про порушення митних правил № 0211/11000/21 з огляду на встановлену адресу проживання.
Крім цього, ОСОБА_1 викликали за вказаною поштовою адресою для проведення опитування на 21.05.2021 о 09 год. 15 хв., або на 24.05.2021 о 09 год. 15 хв. згідно рекомендованого листа Дніпровської митниці Держмитслужби від 12.05.2021 № 7.5-20-07/537.
В зв`язку з реорганізацією Дніпровської митниці Держмитслужби, матеріали справи про порушення митних правил № 0211/11000/21 передані для подальшого провадження у Полтавську митницю, та був перенесений розгляд даної справи, а саме: на 04.08.2021 на підставі листа Полтавської митниці від 23.07.2021 № 7.23- 1/20/10/307, а також на 13.08.2021 у відповідності до листа Полтавської митниці від 06.08.2021 № 7.23-1/20/10/522.
Крім цього, ОСОБА_1 неодноразово викликали за вказаною поштовою адресою для проведення опитування на 27.07.2021 о 10 год. 15 хв. та на 30.07.2021 о 10 год. 15 хв., згідно листа Полтавської митниці 23.07.2021 № 7.23- 1/20/10/307 (рекомендоване поштове відправлення № 3602201941920), а також на 11.08.2021 о 13 год. 00 хв. та на 12.08.2021 о 13 год. 00 хв. у відповідності до листа митниці від 06.08.2021 № 7.23-1/20/10/522.
13.08.2021 Полтавською митницею винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0211/11000/21, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 552313,86 грн., яка 13.08.2021 була надіслана громадянину ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням № 3602201988200 у додатку до супровідного листа митниці від 13.08.2021 № 7.23-1/20/10/629 за адресою: АДРЕСА_3 . 
Позивачем у додатку до адміністративного позову долучена довідка про реєстрацію місця проживання особи - ОСОБА_1 за адресою, а саме: АДРЕСА_3 .
Вказані вище докази свідчать про вжиття Дніпровською митницею Держмитслужби та в подальшому Полтавською митницею належних заходів щодо забезпечення ОСОБА_1 права на захист та прийняття участі у розгляді справи про порушення митних правил № 0211/11000/21, про що свідчать вищезазначені докази неодноразового перенесення дати та часу розгляду справи та направлення вказаних вище рекомендованих поштових відправлень за наявною у митниці адресою проживання позивача: АДРЕСА_3 .
Причини неотримання позивачем вищевказаних поштових відправлень не залежали від невиконання Дніпровською митницею Держмитслужби та в подальшому Полтавською митницею своїх обов`язків.
Вважає, що в даній справі відсутні факти обмежень прав учасників провадження у справі про порушення митних правил № 0211/11000/21, які зашкодили всебічному розгляду справи та вплинули на винесення постанови за результатами її розгляду з урахуванням наявних на день розгляду у справі доказів.
Звертає увагу суду, що лише з 15.12.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо врегулювання питання притягнення до адміністративної відповідальності за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів» від 16.11.2022 № 2760-ІХ. У відповідності до даного Закону: за правопорушення, 

передбачене статтею 485 МК України, встановлено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. Тобто на дату розгляду даної справи - 13.08.2021 зміни до ст. 485 МК України не були внесені, отже санкція накладена митницею була обґрунтована.
З урахуванням усього вищевикладеного вважає, що ОСОБА_1 був цілком правомірно притягнений 13.08.2021 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.
Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору в сумі 757,00 грн. зазначив наступне.
Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Крім того, за правовим висновком Верховного суду України (постанова від 13.12.2016 у справі № 306/17/16-а), що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, статтей 2,3,4 Закону України № 3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору.
Отже сума судового збору 757,00 грн. підлягає поверненню позивачу ОСОБА_1 , як помилково сплачена. 
Таким чином вважає, що у адміністративному позові ОСОБА_1 відсутні докази по справі, достатні для задоволення позовних вимог.
06.11.2025 представником позивача адвокатом Таранушенко І.В. подано заперечення на відзив на позовну заяву, в яких він просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0211/11000/21 від 13.08.2021 , винесену Полтавською митницею Державної митної служби України по притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України. Стягнути з Полтавської митниці Державної митної служби України судові витрати. Зазначає, про те, що у відзиві на адміністративний позов від 05.08.2025 року по справі № 553/2994/25 відповідач стверджує, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесена Полтавською митницею 13.08.2021 у справі про адміністративні правопорушення № 0211/11000/21 під 13.08.2021 щодо порушення митних правил є законною, обґрунтованою та винесеною з дотриманням процедури. Проте аналіз доданих матеріалів та самого відзиву свідчить про протилежне, а саме, про те, що постанова є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права, без належного доказового підтвердження складу правопорушення та підлягає скасуванню з наступних підстав.
У постанові митного органу не встановлено об`єктивної сторони правопорушення (факт порушення митних правил), суб`єктивної сторони (вина, умисел чи необережність) та причинного зв`язку між діями позивача та наслідками. Так, у справі відсутні: оцінка наявності умислу з боку ОСОБА_1 ; докази наявності дій або бездіяльності, що прямо вплинули на митні платежі; чітке визначення факту порушення, яке б підтверджувало об`єктивну сторону. У зв`язку з цим застосування ст. 485 МК України без належної кваліфікації є помилковим і незаконним. 
Полтавська митниця не надала жодного первинного документу щодо митного оформлення; доказів отримання товару, факту його перетину кордону ОСОБА_2 чи використання автомобіля з порушенням митного режиму; матеріалів, які б вказували на прямий зв`язок між діями ОСОБА_3 та порушенням. Таким чином, відсутність належних і допустимих доказів не дозволяє вважати постанову обґрунтованою. 
У постанові відсутній чіткий опис події правопорушення, належне посилання на доказову базу, а також аргументація правозастосування. Отже, не дотримано принципу юридичної визначеності, що є самостійною підставою для скасування постанови. 
Відсутність належного мотивування постанови, що є істотною підставою для її скасування, адже це означає, що посадові особи Полтавської митниці не навели достатніх аргументів і доказів в обґрунтування прийнятих ними рішень, відносно ОСОБА_1 , не встановили всі обставини і факти, що підлягають з`ясуванню та не долучили прямих доказів (постанов про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руку, керуючи автомобілем MAZDA 6, р/н НОМЕР_2 , VІN: НОМЕР_3 , чим порушили принцип обґрунтованості та законності.
Так, у постанові Полтавської митниці в справі про порушення митних правил № 0211/11000/21 від 13.08.2021 року, винесеної відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України не наведено аналізу доказів, не зазначено, 
чому саме дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення, його мотиви та умисел; не обґрунтовано застосування санкції.
У зв`язку з відсутністю прямого доказу вини, належного повідомлення, оцінки доказів митницею, дії відповідача є такими, що порушують презумпцію невинуватості, гарантовану міжнародним правом.
Не зважаючи на положення ст.ст. 256, 268 КУпАП у справі ОСОБА_1 протокол та постанова не були складені належним чином, позивача не було повідомлено про розгляд справи та не забезпечено належним чином права на захист. Посадовими особами Полтавської митниці порушено вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, а саме: не забезпечено доступ до матеріалів справи, не надано можливості надати пояснення, не забезпечено участь у процедурі притягнення. 
04.12.2025 представником відповідача Ковальовим О.М. подано до суду заперечення на відповідь на відзив представника позивача від 06.11.2025 в яких він просить відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 . Зазначив, що Полтавська митниця усі аргументи, висновки та вимоги, зазначені у запереченні на відзив на адміністративний позов у справі про скасування постанови митного органу від 06.11.2025 не визнає повністю, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Вказав, що у запереченні на відзив на адміністративний позов у справі про скасування постанови митного органу від 06.11.2025 представника - адвоката Таранушенка І.В. в інтересах позивача - ОСОБА_1 відсутні докази по справі, достатні для задоволення позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Полтавської митниці від 13.08.2021 у справі про порушення митних правил № 0211/11000/21. В іншій частині заперечення на відповідь на відзив представника позивача від 06.11.2025 є аналогічні за змістом з відзивом на позов.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі , позовні вимоги підтримали . 
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позову від 05.08.2025 та запереченнях на відповідь на відзив представника позивача, які подані до суду 04.12.2025. 
Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
На підставі ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями МК України.
Стаття 71 МК України передбачає, що декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.
Відповідно до частини восьмої статті 264 МК з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Згідно з частиною четвертою статті 266 МК у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Відповідно до частини першої статті 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного 

контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Частиною першою статті 466 МК встановлено, що адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.
За змістом статті 10 Кодексу про адміністративне правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 485 МК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Отже, диспозиція наведеної норми встановлює склад порушення митних правил, об`єктивна сторона якого полягає, в тому числі, у використанні товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
При цьому аналіз цієї статті свідчить, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю).
Особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.
Такий висновок суду апеляційної інстанції в частині аналізу диспозиції ст.485 МК України узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.10.2018 по справі № 760/20661/15-а.
Так, згідно зі статтею 491 МК України підставою для порушення справи про порушення митних правил є, серед іншого, офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю.
Відділом по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управлінням Служби безпеки України в Полтавській області 16 лютого 2021 за вих. № 14/1225 надіслано лист в.о. начальника Дніпровської митниці яким повідомлено, що в ході виконання покладених на Службу безпеки завдання отримана інформація щодо громадян, які здійснюють перетин державного кордону України з порушенням вимог митного законодавства в частині організації схеми тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України. За отриманими оперативними даними до вказаної протиправної діяльності причетні мешканці Полтавського регіону, які ввозили на митну територію України в митному режимі транзит автомобільні засоби, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Mazda 6, номерний знак НОМЕР_4 .
Крім того, відділом по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управлінням Служби безпеки України в Полтавській області 24 березня 2021 за вих. № 2195 надіслано заступнику начальника Дніпровської митниці відповідь з УПП ДПП НП України в Полтавській області за вих. № 3989/41/26/03-2021 від 09.03.2021.
Як вбачається з витягу інформаційно-пошукових баз даних, який є додатком до листа Управління патрульної поліції в Полтавській області за вих. № 3989 від 09.03.2021 адресованого заступнику начальника Управління Служби безпеки України в Полтавській області, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «MAZDA 6», р/н НОМЕР_4 , притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху Управлінням патрульної поліції в Полтавській області 09.09.2020 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, 08.01.2021 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 30.01.2021 за ст. 125 КУпАП, 02.02.2021 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, 05.02.2021 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 25.02.2021 за ст. 125 КУпАП.
За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску 25.05.2017 автомобіль 

«MAZDA 6», р/н НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_3 , в зоні діяльності пункту пропуску UA807120 на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» до 1 року ввіз ОСОБА_4. 
11 травня 2021 головним державним інспектором відділу оперативного реагування № 3 (у м. Полтава) управління протидії митним правопорушення та контрабанді Дніпровської митниці Держмитслужби Мороз О.С. у відсутність ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0211/11000/21, відповідно до якого Дніпровською митницеп Держмитслужби за листом УСБУ в Полтавській області № 14/2195 від 24.03.2021 проводилися перевірочні заходи з приводу перебування та використання громадянином України ОСОБА_1 на митній території України транспортного засобу «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , за результатами яких з`ясовано, що відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» зазначений вище автомобіль 25.05.2017 в зоні діяльності Харківської митниці ДФС на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» до 1 року ввіз ОСОБА_4. 
Вищевказаним листом УСБУ в Полтавській області відповідно до інформації Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області (лист від 09.03.2021 № 3989/41/36/03-2021) було повідомлено про факти використання ОСОБА_1 транспортного засобу з іноземною реєстрацією «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , а саме:
09.09.2020 відносно Остапенка С.І. поліцейськими УПП в Полтавській області ДПП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (порушення водієм т/з правил проїзду перехрестя) під час керування ним автомобілем «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 ;
08.01.2021 відносно ОСОБА_1 поліцейськими УПП в Полтавській області ДПП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (перевищення водієм т/з встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших правил дорожнього руху) під час керування ним автомобілем «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 ;
30.01.2021 відносно ОСОБА_1 поліцейськими УПП в Полтавській області ДПП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (порушення інших правил дорожнього руху) під час керування ним автомобілем «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 ;
02.02.2021 відносно ОСОБА_1 поліцейськими УПП в Полтавській області ДПП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (керування водієм т/з не зареєстрованим або не неперереєстрованим) під час керування ним автомобілем «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 ;
05.02.2021 відносно ОСОБА_1 поліцейськими УПП в Полтавській області ДПП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (перевищення водієм т/з встановлених обмежень швидкості руху) під час керування ним автомобілем «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 ;
25.02.2021 відносно ОСОБА_1 поліцейськими відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського районного Управління поліції ГУНП в Полтавській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (порушення інших правил дорожнього руху) під час керування ним автомобілем «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 .
Згідно ст. 103 Митного кодексу України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ст. 292 Митного кодексу України, митні платежі не сплачуються при ввезенні товарів на митну територію України, якщо такі товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України, Податкового кодексу України не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з цього режиму.
Згідно ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України - тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно 

громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Відповідно до ч. 6 ст. 380 Митного кодексу України - тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені, за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог МКУ, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Згідно ч. 5 ст. 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених Митним кодексом України відповідно до заявленого митного режиму.
Ч. 3 ст. 325 Митного кодексу України визначено, що користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених Митним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до ст. 30 Податкового кодексу України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі. Податкова пільга надається, зокрема, щодо звільнення від сплати податку та збору.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 276 Митного кодексу України платниками мита є особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним, звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з цим Кодексом, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу). 
Відповідно до положень ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до службової записки м/п «Полтава» Дніпровської митниці Держмитслужби від 09.03.2021 № 189/7.5-28-17 загальна сума несплачених митних платежів становить 184 104,62 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 , використовував транспортний засіб з іноземною реєстрацією «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , ввезений на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» до 1 року, стосовно якого були надані пільги по сплаті митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.
В зв`язку з реорганізацією Дніпровської митниці Держмитслужби, матеріали справи про порушення митних правил № 0211/11000/21 передані для подальшого провадження у Полтавську митницю.
Згідно відповіді щодо надання інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків стосовно реєстраційного номера облікової картки - платника податків (для заповнення заяв для примусового стягнення штрафу з порушників митних правил), яка є додатком до листа Головного управління ДПС у Полтавській області за вих. № 8153/5/16-31-12-01-18 від 26.05.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 . 
Як вбачається із службової записки Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання за вих. № 34/7.5-15-02 від 25 лютого 2021 адресованої начальнику управління забезпечення протидії митним правопорушенням Дніпровської митниці Держмитслужби, на службову записку від 23.02.2021 № 7.5-20-03/390 проінформовано, що станом на 25.02.2017 згідно інформаційних ресурсів митниці ідентичні транспортні засоби відсутні, наявні відомості щодо подібних товарів, що мають схожі характеристики, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними у період найбільш наближений до вказаної дати. Так, згідно інформаційних ресурсів митниці наявні відомості щодо митного оформлення транспортного засобу «Автомобіль легковий пасажирський, бувший у використанні, призначений для перевезення людей по дорогам загального користування, марка, згідно з довідником, «MAZDA», модель, згідно з довідником, «6», кузов - НОМЕР_6, календарний рік виготовлення - 2003, модельний рік виготовлення - 2003, дата першої реєстрації - 10.12.2003 року, тип кузова - універсал, об`єм двигуна - 1998 см3 (дизель), потужність - 100 kW, загальна кількість місць, включаючи водія, 5, колісна формула - 4x2, категорія ТЗ, за документами виробника, М1. Виробник - MAZDA», JР. Торговельна марка - «MAZDA» із задекларованою вартістю 1270,82 євро за ЕМД від 14.12.2018 №UА205120/2018/003490.
Відповідно до службової записки митного поста «Полтава» за вих. № 18.9/7.5-28-17 від 09.03.2021 розрахунок митних платежів по автомобілю «MAZDA 6», 2003 р.в., VIN НОМЕР_3 з митною вартістю 1270,82 євро становить: ввізне мито 10 % - 3736,17 грн., акциз 2,441 EUR - 143457,40 грн., ПДВ - 36911,05 грн., загальна сума платежів - 184104,62 грн. 
Виходячи із змісту пояснень представника відповідача та згідно із приєднаними матеріалами справи, митна вартість визначалась у відповідності до ст. 60 МК України за подібними товарами із схожими характеристиками.
За таких обставин, наведені у службовій записці відомості щодо митної вартості автомобіля не можуть бути визнані повністю достовірними та викликають об`єктивний сумнів, оскільки відповідачем не дотримано вимог Методики, не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.
Зазначена службова записка митного органу не містить точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу, оскільки не враховує інформації про комплектацію, ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, які впливають на визначення митної вартості товарів та на повноту нарахування митних пошкоджень, тому вона не є належним доказом у справі про порушення митних правил.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду України у справі №725/1583/17 у постанові від 14.05.2020 зазначив, що відомості зазначені у службовій записці є інформативними і не можуть бути повністю достовірними.
Таким чином, жодних доказів в підтвердження обґрунтованості визначеного відповідачем розміру несплачених позивачем митних платежів суду не надано.
Відповідно до ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, повноваження суду при розгляді справ про порушення митних правил здійснюються відповідно до вимог МК України, в частині, не врегульованій вказаним кодексом, визначаються Кодексом України про адміністративні правопорушення, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім 

переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. (стаття 277-2 КУпАП).
Аналіз наведених правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.
Відповідно до вимог ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.
Обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, щодо якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.
Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.
З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 813/3415/18, від 30 січня 2020 року у справі № 482/9/17.
Відповідно до вимог ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний митний орган. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Судовим розглядом встановлено, що як складення протоколу 11.05.2021 так і розгляд справи про порушення митних правил 13.08.2021 відбувся без присутності позивача, що відповідачем не заперечується.
З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача до відзиву додано копію протоколу про порушення митних правил від 11.05.2021 з інформацією про розгляд справи 14 липня 2021 об 11:30 год. за адресою: м. Полтава, вул. Анатолія Кукоби, буд. 28. Примірник протоколу направлено поштою за вих. № 7.5-20-03/533 від 11.05.2021. 
Поштове відправлення вих. № 7.5-20-03/533 від 11.05.2021 повернуто до Дніпровської митниці з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Також, додано копію повістки про явку до Дніпровської митниці Держмитслужби для опитування та повідомлення про призначення розгляду справи № 7.5-20-07/537 від 12.05.2021 про розгляд адміністративної справи про порушення митних правил № 0211/11000/21, який відбудеться у Дніпровській митниці Держмитслужби 21.05.2021 о 09 год. 15 хв., а у разі несвоєчасного отримання повістки або з інших причин запропоновано з`явитися 24.05.2021 о 09 год. 15 хв. 
Поштове відправлення вих. № 7.5-20-07/537 від 11.05.2021 повернуто до Дніпровської митниці з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Крім того, додано копію повістки про явку до Дніпровської митниці Держмитслужби для опитування та повідомлення про призначення розгляду справи № 7.23-1/20/10/307 від 23.07.2021 про розгляд адміністративної справи про порушення митних правил № 0211/11000/21, який відбудеться у Дніпровській митниці Держмитслужби 27.07.2021 о 10 год. 15 хв., а у разі несвоєчасного отримання повістки або з інших причин запропоновано з`явитися 30.07.2021 о 10 год. 15 хв. 
Поштове відправлення вих. № 7.23-1/20/10/307 повернуто до Дніпровської митниці з 

відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Також, додано копію повістки про явку до Дніпровської митниці Держмитслужби для опитування та повідомлення про призначення розгляду справи № 7.23-1/20/10/522 від 06.08.2021 про розгляд адміністративної справи про порушення митних правил № 0211/11000/21, який відбудеться у Дніпровській митниці Держмитслужби 11.08.2021 о 13 год. 00 хв., а у разі несвоєчасного отримання повістки або з інших причин запропоновано з`явитися 12.08.2021 о 13 год. 00 хв. 
Поштове відправлення вих. № 7.23-1/20/10/522 повернуто до Дніпровської митниці з відміткою поштового відділення «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки, щодо пересилання поштового відправлення, відсутній».
Проте, згідно з постановою у справі про порушення митних правил № 0211/11000/21 від 13.08.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 552 313,86 грн.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що розгляд справи про порушення митних правил № 0211/11000/21 від 13.08.2021 відбувся без належного повідомлення позивача про дату розгляду такої справи 13.08.2021. Тобто, постанова була винесена з порушенням вимог процесуального законодавства про повідомлення особи про розгляд справи, оскільки справа про порушення митних правил була розглянута у відсутності позивача, а дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу.
Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводів позивача про неналежне та несвоєчасне повідомлення про розгляд справи про порушенням митних правил.
В постанові від 03.04.2018 року у справі № 156/404/17 Верховний Суд висловив правову позицію, що неналежне повідомлення особи про розгляд справи є самостійною і достатньою підставою для скасування постанови митного органу.
Зокрема, суд вказав, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 405/7568/16-а (2-а/405/219/16) та від 31 січня 2019 року у справі №760/10803/15-а.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
За приписами ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскаржена постанова скасуванню, а провадження по справі про порушення митних правил закриттю.
Стосовно стягнених витрат на користь позивача із сплати судового збору в розмірі 757 грн., а також доводів представника відповідача про те, що сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП не мав сплачуватися, суд зазначає наступне.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 виснувала, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають, а тому за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне 

правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн.
Тому за подання позовної заяви про скасування постанови в справі про порушення митних правил позивач мав сплатити судовий збір у 605,60 грн (0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Як вбачається з платіжної інструкції № ТЕ33-07АЕ-ЕВЕВ-ККМ2 від 14.07.2025 позивачем сплачений судовий збір в сумі 757,00 грн.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача в сумі 605,60 грн.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Враховуючи вище викладене, слід роз`яснити ОСОБА_1 про його право, відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», звернутися з клопотанням до суду про повернення внесеної суми судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, в сумі 151,40 грн.
Керуючись ст.6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 295 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Полтавської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови митного органу - задовольнити.
Постанову в.о. начальника Полтавської митниці Бабича В.М. в справі про порушення митних правил № 0211/11000/21 від 13.08.2021, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 552 313,86 грн. за ст. 485 МК України -  скасувати. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст складено 26.02.2026
Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .
Представник позивача - адвокат: Таранушенко Іван Васильович, РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 
Відповідач: Полтавська митниця Державної митної служби України, код ЄДРПОУ 43997576, місцезнаходження: вул. Анатолія Кукоби, буд. 28, м. Полтава.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	В. В. Москаленко