Справа № 484/2988/25 
Провадження № 2/484/51/26 

Рішення 
іменем України
06.03.2026 року м.Первомайськ 
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Максютенко О.А.
за участю: секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м.Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про виключення відомостей про особу, як батька дитини із актового запису про народження
встановив
29.05.2025 року представник позивач адвокат Сікорський М.М. в інтересах позивач звернувся до суду з даним позовом, де просить виключити з актового запису № 737 від 12.11.2012 року народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, відомості про батька дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.04.2017 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №118.
Позивач з відповідачкою познайомились в 2010 році, з того часу вони мали близькі, інтимні стосунки, які не мали постійного характеру. Відповідачка мала стосунки з іншими чоловіками. ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідачки народилась донька, ОСОБА_4 .
12.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської областіскладено актовий запис №737, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про народження дитини батьками зазначено: мати – ОСОБА_5 , батько – ОСОБА_6 .
Після народження ОСОБА_7 , позивач не визнавав її донькою, так як були сумніви щодо її походження, у зв`язку з тим, що відповідачка приблизно дев`ять місяців до народження доньки мала відносини з іншим чоловіком, тому державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України.
Факт реєстрації дитини за вказівкою матері, ніяк не плинув на стосунки позивача та відповідачки, та ставлення позивача до ОСОБА_7 , до якої він відносився як до своєї рідної доньки.
20.09.2016 року позивач та відповідач почали сумісно проживати в будинку, який належав батькам відповідачки. Після укладення шлюбу з серпня 2017 року сторони почали проживати в орендованому житлі.
Після укладення шлюбу відповідачка запевнила позивача, що він є батьком доньки ОСОБА_7 , що і спонукали позивача визнати себе батьком. Позивач звернувся до органу ДРАЦС з відповідною письмовою заявою про визнання батьківства ;40 від 29.06.2017 року, у зв`язку з чим були внесенні відомості про зміну в актовий запис про народження ОСОБА_7 , а саме: змінено відомості про дитину прізвище на « ОСОБА_8 », по батькові змінено на « ОСОБА_9 »; змінено відомості про батька, батьком зазначено « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Було видане повторно свідоцтво про народження ОСОБА_3 , з відповідними змінами.
В кінці 2024 року позивач та відповідачка припинили шлюбні стосунки, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.03.2025 року шлюб розірвано.
Відповідачка при сварці з позивачем повідомила, що ОСОБА_7 , не його рідною донькою, та у неї є інший чоловік, який являється справжнім біологічним батьком дитини.
З цього моменту позивач перестав матеріально утримувати доньку ОСОБА_7 .
Проаналізувавши сказане відповідачкою, позивач виявив повну не схожість дитини на нього, тому став повністю впевнений, що ОСОБА_7 не його дитина та немає йог біологічного походження.
Даний факт очевидний і для відповідачки, однак всупереч зазначеного вона звернулась до суду про стягнення аліментів.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, справа №484/6576/24 з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 .
Посилаючись на викладене просив позов задовольнити.
Ухвалою суду від 16.06.2025 року у справі відкрито провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання.
21.07.2025 року призначено судово-медичну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК, провадження у справі було зупинено.
01.09.2025 року провадження у справі відновлено, у зв`язку з повідомленням про неможливість проведення експертизи.
10.09.2025 року ухвалою суду повторно, було прийнято рішення про призначення судово-медичної експертизи молекулярно-генетичного аналізу ДНК, провадження у справі зупинено.
12.12.2025 року ухвалою суду відновлено провадження у справі, справу призначено до розгляду.
Ухвала суду про проведення молекулярно-генетичного аналізу ДНК не виконано, через не з`явлення ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 до Медико – генетичного центру «Мама-Папа» для відібрання біологічних зразків необхідних для проведення експертизи.
15.01.2026 року ухвалою суду закрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Про слухання справи сторони повідомленні належним чином, в судове засідання не з`явились, представник позивача в судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. 
Суд, розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Судом встановлено, що 28.04.2017 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_10 уклали шлюб, актовий запис № 118, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_11 народилась донька ОСОБА_4 , про що в Книзі реєстрації народжень 12.11.2012 року було зроблено актовий запис № 737. Батьками дитини були записані: ОСОБА_12 та ОСОБА_6 . Відомості про батька дитини були записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.
29 червня 2017 року державним реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, було внесено зміни до актового запису про народження від 12.11.2012 року стосовно ОСОБА_4 , у зв`язку з визнанням батьківства ОСОБА_1 . 
Прізвище ОСОБА_13 змінено на ОСОБА_8 , відомості про батька змінено на ОСОБА_1 . Внесення відомостей про реєстрацію народження змінено на ст.126 СК України на підставі заяви про визнання батьківства №40 від 29.06.2017 року.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно з положеннями ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.
У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.
У п.п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
Як слідує із позовної заяви позивач ОСОБА_1 оспорює своє батьківство на підставі ст. 136 СК України, оскільки не є батьком дитини, однак в момент реєстрації його як батька в 2017 році, він про це достовірно знав.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
Зазначена норма спрямована на захист законних інтересів дитини. Вважається, що при прийнятті рішення про оформлення свого батьківства чоловік враховував усі можливі правові наслідки для себе, навіть з урахуванням того, що фактично батьком дитини є інша особа. Саме тому довільна зміна ним у майбутньому початкового рішення чи відзив поданої заяви до органу РАЦС про встановлення батьківства після його державної реєстрації не допускається.
Разом з тим законодавець не виключає право особи, записаної батьком дитини за її заявою про встановлення батьківства, оспорювати здійснений органом РАЦС запис за мотивами порушення волевиявлення (наприклад, якщо заява про встановлення батьківства була подана під впливом погрози, насильства тощо).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2020 року у справі № 606/2142/18 (провадження № 61-19502св19), звернута увага судам, що при вирішенні справ про оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін по справі.
Так, у ході судового розгляду справи судом з`ясовано, що 29.06.2017 року органом реєстрації актів цивільного стану було прийнято заяву ОСОБА_1 про визнання батьківства стосовно ОСОБА_13 , про що свідчить відомості з виятгу з ДРАЦС громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану.
На підставі цієї заяви, внесено зміни до актового запису про народження дитини та видано нове свідоцтво про народження.
Суд звертає увагу на той факт, що факт встановлення біологічного споріднення у даній справі немає доказового значення, оскільки позивач достовірно знав, що не є батьком ОСОБА_7 , а тому перед тим як подати відповідну заяву, у нього було достатньо часу, щоб врахувати всі можливі правові наслідки визнання батьківства як для себе так і для дитини.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, беручи до уваги те, що позивач достовірно знав, що він не є батьком дитини, особисто виявив бажання, щоб запис щодо батьківства був здійснений державними органами, тому в силу вимог ч. 5 ст. 136 СК України він не вправі оспорювати запис про своє батьківство, оскільки зробив це добровільно і з власної волі.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.
Тобто у даній справі, суд має встановити, чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є її батьком, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати.
Судом виходить з того, що на час знайомства сторін (2010 рік), початку їх спільного проживання (2016 рік) та подальшого укладення шлюбу (2017 рік), відповідачка вже мала доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; подавши заяву про реєстрацію себе батьком дитини 29.06.2017 року, позивач знав, що не є біологічним батьком дитини, оскільки при народженні ОСОБА_7 не визнавав себе батьком, так як мав сумніви її походження, оскільки позивачка за 9-ть місяців до народження дитини мала стосунки іншим чоловіком.
Позивач зазначив, що в 2010 році він познайомився з відповідачкою, коли вони не були разом, відповідачка мала стосунки з іншими чоловіками. 
Оскільки позивач достатніми та достовірними доказами не довів, що на момент подання заяви про визнання батьківства він не знав і не міг знати, що дитина ОСОБА_7 походить не від нього, при цьому добровільно зареєстрував себе як батько дитини, суд обґрунтовано, з урахуванням положень частини 5 статті 136 СК України відмовив у позові.
Суд звертає увагу на те, що положення ч. 5 ст. 136 СК України захищають законні інтереси дитини, а тому подальша зміна позивачем свого первинного рішення про визнання батьківства не допускається незалежно від мотивів такої зміни. Це відповідає принципу правової визначеності як складової верховенства права, що вимагає забезпечення стабільного правового становища дитини.
Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, з врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов про виключення відомостей про батька до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141,206, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд ,
в и р і ш и в :
в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про виключення відомостей про особу, як батька дитини із актового запису про народження - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 06.03.2026 року.
Суддя