Справа № 282/76/26
Провадження № 2/282/187/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Вальчук В.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Любар в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
В С Т А Н О В И В :
ТОВ «ФК «ЕЙС», звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за договором №826856661 від 28.04.2023 у розмірі 101519,70 грн., судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.
Даний позов мотивує тим, що 28.04.2023 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №826856661, відповідно до умов якого відповідачу видано кредит у сумі 1000,00 грн., шляхом переказу на його платіжну картку №5363-54XX-XXXX-8525 зі сплатою відсотків за користування кредитом. 
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»
Введенням ідентифікатору позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Після вчинення відповідних дій відповідачем, 28.04.2023 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" ініціювало переказ коштів згідно договору №826856661 безготівковим зарахуванням через банк провайдер на платіжну картку №5363-54XX-XXXX-8525, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. 
Згідно з умовами Кредитного договору, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 1000,00 шляхом перерахування через банк провайдер. 
Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 20000,00 грн. 
Всупереч умов договору №826856661 від 28.04.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 101519,70 грн., яка складається з наступного: 20000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 81519,70 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до договору факторингу №25/1118-01 укладались додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу.
27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №27/0524-01.
15.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 15/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 10/1024-01 року.
Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 03.02.2026 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву. Клопотання представника позивача про витребування доказів – задоволено.
20.02.2026 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач ОСОБА_1 , зазначив, що заявлений позов визнає частково, а саме: що стосується суми основного боргу у розмірі 20000,00 грн. визнає та не заперечує проти задоволення позову в цій частині. Щодо задоволення решти заявлених позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення відсотків, штрафів, пені та інших додаткових нарахувань, з підстав наведених у відзиві.
20.02.2026 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному об`ємі, оскільки розмір заборгованості за кредитним договором розрахований у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства.
05.03.2026 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив у якому відповідач просив відмовити у стягнення процентів у заявленому розмірі як явно неспівмірних та таких, що порушують принципи справедливості; разі часткового задоволення позову- зменшити розмір процентів до мінімального, економічного обґрунтованого та справедливого рівня; істотно зменшити витрати на правову допомогу; врахувати обставини воєнного стану та принцип пропорційності при визначені обсягу відповідальності.
05.03.2026 до суду надійшли додаткові пояснення. Позивач просить суд врахувати подані додаткові пояснення та задовольнити позовні вимоги, а саме: стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 101 519,70 грн, що складається з 20 000,00 грн основного боргу та 81 519,70 грн нарахованих відсотків за користування кредитом, а також покласти на відповідача судові витрати, зокрема судовий збір у сумі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами з урахуванням вимог ч.10 ст.84 ЦПК України щодо витребуваних доказів, а саме визнає ці факти встановленими, якщо немає заперечень щодо них з боку іншої сторони або якщо вони підтверджені належними доказами, що не викликають сумнівів.
Відповідно до ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступне.
Судом встановлено, що 28.04.2023  ОСОБА_1  звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із Заявкою на отримання грошових коштів в кредит, в якій визначено суму бажаного кредиту - 1000,00 грн, строк кредитування - 30 днів, фінансовий номер телефону - НОМЕР_1 , номер карти - НОМЕР_2 .
З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідач був ознайомлений з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику.
Згідно з Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" невід`ємною частиною договору є Графік розрахунків.
28.04.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії №826856661 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідно до п. 2.1. договору товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту - 20000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов договору та додатків до нього.
Сторони також погодили наступні умови:
Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 1000 грн 00 коп. (одна тисяча грн. нуль коп.) одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 28.05.2023 р.
Другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. П.2.5. договору - загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору.
Згідно п.5.1. договору за вибором позичальника, кожен окремий транш за цим договором може надаватися позичальнику шляхом переказу коштів, який за вибором позичальника може бути завершено в один з наступних способів: 5.1.1. шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника відкритий банком позичальнику, за умови що для ініціювання переказу використані реквізити платіжної картки 5363-54XX-XXXX-8525, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб, кредитодавець відповідальності не несе.
Згідно п. 8.1. договору - за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено.
Згідно п. 8.2. процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче.
За умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах пункту 8.5. договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 693,50 (шістсот дев`яносто три цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,90 відсотків в день від суми залишку кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п.8.3 договору).
Згідно п. 8.4. зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
ОСОБА_1 шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV45P2C підтвердив факт ознайомлення із запропонованими в договорі умовами кредитування, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідач також ознайомився із Паспортом Споживчого кредиту продукту "Смарт", який містить основні умови кредитування.
Згідно платіжних доручень №258e10a3-2687-4804-90f7-d1fb97e44689 від 28.04.2023, №8e1addb5-ab17-44a0-b2fc-fde8299447e2 від 28.04.2023, №6481c43e-6860-493a-aeef-43c1aee4c745 від 29.04.2023, №20490f0c-88d0-462d-8874-93cfe0350dac від 29.04.2023, №5c07acf9-3a5f-43b0-8ff9-c6563c184721 від 30.04.2023, №6d0bc8ae-9840-47b6-b1e1-5e4f8c628b8e від 30.04.2023, №c8fb499c-ec17-45f4-b0f6-f633ae25db1f від 30.04.2023, №8ad98e71-7ee8-4283-8c83-546de3a85988 від 30.04.2023, №68c613d9-99b4-4f7d-8dd6-edf94198c205 від 30.04.2023, №17644789-5af7-41f2-bc8c-83af17cd8189 від 01.05.2023, №d4e13a9b-4943-4856-ada8-312cada55f96 від 01.05.2023, №30e44c1f-dcad-423e-b809-e2a953bdea50 від 01.05.2023, №a4e1c010-99a0-4f21-97ee-1c869195ce17 від 01.05.2023, №703d72c8-d4c7-46ec-a8d5-2d84b3ea5616 від 01.05.2023, №e48ff08a-e7d7-4373-a764-01d80ccbcd92 від 01.05.2023, №98d84cd3-b8b0-44f5-afca-83bb3955db87 від 01.05.2023, №8bc916cc-5114-4d70-b02b-e8ee51a957ef від 01.05.2023 наданих ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", на картковий рахунок № НОМЕР_3 -XXXX-8525, який надав ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти в сумі 20000,00грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями та довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №826856661 від 28.04.2023 розмір заборгованості  ОСОБА_1 становив: 101519,70 грн., яка складається з наступного: 20000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 81519,70 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну його дії.
Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги №238 від 04.07.2023, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
27.05.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №27/0524-01.
На виконання вищевказаного договору, сторони підписали реєстр прав вимоги № 1 від 27.05.2024, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
15.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників №б/н від 15.07.2025 за Договором факторингу від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 101519,70 грн.
В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором №826856661 від 28.04.2023 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №826856661 від 28.04.2023 розмір заборгованості ОСОБА_1 становить: 101519,70 грн., яка складається з наступного: 20000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 81519,70 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №826856661 від 28.04.2023 розмір заборгованості останнього становить: 101519,70 грн., яка складається з наступного: 20000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 81519,70 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої і третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частини перша-третя, п`ята, шоста статті 203 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 року у справі № 752/8842/14-ц).
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що доказів спростування презумпції дійсності укладеного кредитного договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності кредитного договору №826856661 від 28.04.2023, однак таким правом не скористався.
З долучених позивачем до матеріалів справи копій платіжних доручень та виписки з особового рахунку за кредитним договором №826856661 від 28.04.2023 встановлено, що відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 20000,00 грн.
З постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 слідує, що факт не вчинення жодних дій щодо розірвання кредитного договору або визнання його недійсним тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором вказує на визнання наведеного кредитного договору таким, що є укладеним.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Відповідно до наданих розрахунків заборгованості  ОСОБА_1  за кредитним договором №826856661 від 28.04.2023, проведеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розмір заборгованості становив 101519,70 грн., яка складається з наступного: 20000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 81519,70 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Разом з тим строк кредитування відповідно до договору становив 30 днів, дата повернення кредиту - 28.05.2023.
Доказів того, що позичальник повторно ініціював продовження строку користування кредиту та зміну дати повернення всієї суми кредиту у порядку, передбаченому договором, матеріали справи не містять.
Не надано й доказів того, що первісний кредитор продовжив строк дії кредиту. Таким чином суд вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості зі сплати процентів нарахованих після 28.05.2023 року.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що проценти підлягають нарахуванню за період з 28.04.2023 до 28.05.2023 в розмірі 10645,70 грн. 
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за процентами, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
Позивачем не надано доказів пролонгації строку кредитування після 28.05.2023 року. Проте, вказана обставина не позбавляє позичальника обов`язку повернути позивачеві фактично отримані ним кредитні кошти та проценти нараховані в межах строку кредитування.
Отже позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме, суд стягує з відповідача заборгованість за кредитним договором №826856661 від 28.04.2023 року в загальному розмірі 30645,70 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 10645,70 грн - заборгованість по відсоткам.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, які понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 803,51 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Згідно положень ч.1 - ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Крім того, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правничої допомоги від 20.08.2025 №20/08/25-01, укладений між адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТзОВ «ФК «Ейс»; додаткову угоду від 11.08.2025 № 25771045643 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги) №20/08/25-01 від 20.08.2025, з якого слідує, що послуги надано на суму 7000,00 грн, свідоцтво адвоката; довіреність.
Враховуючи, що позов задоволено частково, представник позивача підтвердив надані адвокатські послуги належними засобами доказування, а також не подання відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2110,6 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст. ст.509, 510, 512-516, 536, 549, 610, 611, 625, 629, 639, 1054, 1077, 1082 ЦК України,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ), жителя АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс", (м.Київ, вул.Алматинська,8 офіс 310а, код ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за кредитним договором №826856661 від 28.04.2023 у розмірі 30645 (тридцять тисяч шістсот сорок п`ять) гривень 70 копійок, витрати на правничу допомогу в розмірі 2112 (дві тисячі сто дванадцять) гривень 06 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 803 (вісімсот три) гривні 51 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	В. В. Вальчук