Справа № 212/1270/26 
2-а/212/20/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року місто Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:   головуючого судді Рибкіної Н.М.,
за участі секретаря судового засідання Ніколенко К.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департамента Патрульної Поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

ОСОБА_1 28.01.2026 року через “Електронний суд” звернувся до Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із адміністративним позовом до Департамента Патрульної Поліції, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6537805 від 20.01.2026 року відносно нього, а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 січня 2026 року о 14 год.10 хв. інспектором 2 взводу 2 роти 2 батальйону полку патрульної поліції ум. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Хілько А.Б. винесено постанову ЕНА № 6537805 відносно позивача у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121-3 КУпАП, за порушення п.2.9 в ПДР о 13 год 59 хв. за адресою: м. Кривий Ріг вул Ярослава Мудрого, 93. Зазначає, що дана постанова винесена безпідставно та з порушенням прав позивача, а саме: в його діях був відсутній склад правопорушення; інспектор повинен довести нечитабельність номерних знаків за допомогою фото- або відеофіксації, зобов`язаний надати докази неможливості розрізнення номерних знаків з відстані 20 метрів, однак на прохання відійти на 20 метрів та прочитати знак цього зроблено не було. 
Крім того, позивач зазначає, що додатково протер номерний знак ганчіркою і попросив інспектора обмежитись усним зауваженням, у випадку, якщо на думку інспектора таке порушення було, то воно вже було усунуте; крім того, позивач припускав, що номерний знак міг забруднитись під час руху і він про це не міг знати під час руху, отже в його діях не було умислу, що виключає склад правопорушення. Однак, інспектором дану постанову було винесено, при цьому позивачу не надано було можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема подавати докази, заявляти клопотання, користуватись правовою допомогою. За таких обставин, вважає, що винесена відносно позивача постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки у інспектора не було підстав для її складання через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2026 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Рибкіну Н.М.
Ухвалою суду від 05.02.2026 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 12.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. 09.03.2026 подав клопотання про долучення доказів- відео файлу. Зазначив, що працівники поліції не міряли відстань 20 метрів від автомобіля та не перевіряли чи видно номерний знак на його автомобілі; пояснив, що відстань між його автомобілем та автомобілем працівників поліції складала приблизно 3 метри.
Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, не направив у судове засідання свого уповноваженого представника, однак направив відзив на позовну заяву, який надійшов в суд 27.02.2026 року, а також клопотання про долучення доказів від 02.03.2026 року з додатками- відеофайлами з бодікамер поліцейських.
Представник відповідача заявлений позов не визнав, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що під час патрулювання 20.01.2026 інспектором патрульної поліції в м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого біля будинку 93, близько 14 год. 00 хв. було помічено транспортний засіб Nisan Leaf державний номерний знак НОМЕР_1 , позивач керував вищезазначеним транспортним засобом з номерними знаками, які були забруднені, що перешкоджають його ідентифікацію, чим порушив п. 2.9в ПДР України. На підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено поліцейськими. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудного відеореєстратора патрульного, на якому вбачався вищезазначений транспортний засіб на якому не вбачаються символи номерного знаку. Зазначає, що позивач стверджує, що поліцейські повинні були провести процедуру, яка б визначила, чи забруднений номерний знак настільки, що не дає змоги чітко визначити його символи з відстані 20 метрів, однак відповідач звертає увагу суду, що на відеозаписі з бодікамери вбачається, що номерний знак до такого ступеню забруднений, що не було необхідності здійснювати заміри, так як номерний знак не читався з відстані витягнутої руки. 
Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 статті 121-3 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення інспектор виніс на місці зупинки транспортного засобу відносно водія ОСОБА_1 постанову за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. За результатами розгляду адміністративної справи, керуючись положеннями статей 33, 284 КУпАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн., шляхом винесення постанови. Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Враховуючи викладене, наведені позивачем порушення з боку працівників поліції є недоведеними та спростованими. Відповідач вважає таку постанову обґрунтованою та винесеною на підставі та у порядку передбаченому законодавством. На підтвердження викладеного відповідач надав файли з відеофаксацією правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи стислість строків розгляду даної справи, передбачених ч. 1 ст. 286 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому за вказаних обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У силу ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 20.02.2026 року інспектором 2 взводу 2 роти 2 батальйону полку патрульної поліції ум. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Хілько А.Б. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №  6537805 про те, що 20.01.2026 о 13:59 в м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, 93, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nisan Leaf державний номерний знак НОМЕР_1 з заднім номерним знаком, який був забрудненим. Правопорушення зафіксовано на бодікамери 475134,475130, службовий відеореєстратор, чим порушив п. 2.9.в ПДР- керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим ін.предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 121-3 КУпАП. У зв`язку із зазначеним на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1190 грн 00 коп.
З відеофайлу clip-2 запис 00:00:15 с вбачається, що під час виходу з службового автомобіля бодікамерою зафіксовано автомобіль позивача та задній номерний знак у забрудненому стані, ідентифікація автомобіля не можлива.
З відеофайлу clip-2 запис 00:01:46 с вбачається, що працівник поліції з близької відстані (приблизно 1 метр) фіксує на боді-камеру забруднений номерний знак на автомобілі, з якого не вбачаються символи. З відеозапису видно, що номерний знак не знаходиться у мокрому стані, дуже забруднений, сухий, що вказує на тривалість за часом перебування номерного знаку в такому стані. Вподальшому, запис 00:01:50 ОСОБА_1 снігом відтирає номерний знак і заявляє, що він нічого не порушував. Потім припускає, що може він сів до автомобіля та не подивився, що номер брудний, буде слідкувати за його станом вподальшому. Потім іде дивитись на номерний знак на автомобілі працівників поліції і впевнюється у тому, що на їх автомобілі номерний знак чистий. Надалі пропонує працівникам поліції обмежитись відносно нього попередженням, згодом припускає, що машина стояла на трасі, може забруднилась. 
Із запису 00:09:51с відеофайлу clip-2 працівник поліції ознайомлює ОСОБА_1 з його правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, у тому числі серед повідомлених прав повідомляє про те, що він має право на юридичну допомогу, запитує у нього чи має він будь-які клопотання, ОСОБА_1 на запитання відповіді не надає. Запис 00:11:25 с працівник поліції повідомляє про розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за порушення ним вимог ч.1 ст. 121-3 КУпАП; про те,що розгляд справи відноситься до компетенції органів поліції та пропонує ознайомитись із записом відеореєстратора, на що не отримує ніякої відповіді від ОСОБА_1 . З відеофайлу clip-1 запис 00:0:17с працівник поліції роз`яснює право на оскарження постанови та строк сплати штрафу, під особистий підпис ознайомлює зі змістом постанови та надає її копію.
З відео файлу «20.01.26» вбачається, що зйомка ведеться позаду поліцейського автомобіля позивачем з відстані приблизно 5 метрів, номерний знак після того як його витер позивач в чистому стані.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже законодавчо встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.
Це означає, що повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача – суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.
Визначення доказів у справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст. 251 КУпАП, а саме: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Так, у постанові Верховного Суду № 560/751/17 від 27.06.2019 року, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, звертається увага на те, що обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній категорій справ, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача, - суб`єкта владних повноважень.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Частина 1 ст. 121-3 КУпАП передбачає відповідальність водія за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.  В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що факт керування позивача транспортним засобом із забрудненим заднім номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів підтверджується наданими відповідачем доказами, твердження позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП спростовуються матеріалами справи.
Будь-яких інших доказів на спростування обставин, покладених в основу прийнятого суб?єктом владних повноважень рішення, а також його правомірності, суду надано не було. 
Посилання позивача в позовній заяві на те, що відповідач під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не надав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема подавати докази, заявляти клопотання, користуватись правовою допомогою, що призвело до неправомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження в суді.
За таких обставин суд вважає, що під час розгляду справи судом досліджено достатньо доказів, які у своїй сукупності та взаємозв`язку доводять, що позивач ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та був притягнутий до адміністративної відповідальності на законних підставах.
Отже, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП є правомірною та скасуванню не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ст. 19, 55, 62 Конституції України, ст. 9, 19, 77, 90, 132, 139, 241-246,268-271, 286 КАС України, суд, -
ухвалив:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департамента Патрульної Поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції, Код ЄДРПОУ 40108646, адреса: вулиця Федора Ернста, 3.

Повний текст судового рішення складено 11.03.2026 року.

Суддя: Н. М. Рибкіна