ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 р.	Справа № 480/8296/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.04.2025, (головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук, повний текст складено 10.06.25 року) по справі № 480/8296/24
за позовом Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" 
до  Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків 
про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.07.2024:
- № 392/35-00-07-02-23, відповідно до якого виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за березень 2024 року у розмірі 8 647 288,00 грн та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у рахунок погашення податкового боргу;
- № 393/35-00-07-02-23, відповідно до якого встановлено відсутність складання та/або реєстрації операції з вивезення за межі митної території України у митному режимі експорту та відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України, податкових накладних/розрахунків коригування та застосований штраф у розмірі 13 600,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначило про безпідставність висновків документальної перевірки щодо порушення підприємством вимог податкового законодавства, на підставі яких сформовані спірні податкові повідомлення-рішення.
Щодо податкового повідомлення-рішення № 392/35-00-07-02-23 звернуло увагу, що нормою п. 200.4-1 ст. 200 ПК України в редакції, чинній на момент прийняття спірного рішення не передбачались обмеження прав платника податку у разі застосування санкцій до кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи. Звернуло увагу, що рішень РНБО щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій у відношенні до позивача не приймалось. Як наслідок, АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» набуло права на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ за 2024 р. 
Стосовно податкового повідомлення-рішення № 393/35-00-07-02-23 вказувало, що підприємство своєчасно, в межах строків, встановлених п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України подало на реєстрацію податкові накладні, складені за наслідками вивезення товарів за межі митної території України, а отже не допустило порушень ст. 120-1 ПК України.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що податковим законодавством України, чинним як на час проведення перевірки, так і під час прийняття відповідачем рішення передбачалось, що права платника податку можуть бути обмежені лише у разі застосування до платника податків спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції».
Водночас, відповідних рішень у відношенні до АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» не приймалось.
Натомість, норми яка б передбачала неможливість отримати бюджетне відшкодування у зв`язку з тим, що акціонери платника податків включені до переліку юридичних осіб, до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні санкції станом на момент виникнення спірних правовідносин не існувало.
Вважає, що зміни до ПК України в частині розповсюдження обмежень на платників податків у разі застосування санкцій на його кінцевих бенефіціарних власників, які набрали чинності 26.07.2024 не можуть бути застосовані податковим органом під час проведення перевірки в період з 27.05.2024 по 14.06.2024.
Посилається на правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 03.06.2025 по справі № 280/7764/24.
Також зазначає, що позивачем додержані строки реєстрації податкових накладних, встановлені п. 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України, тоді як судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи в цій частині.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2025 апеляційна скарга залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції – без змін.
За наслідками касаційного перегляду, постановою Верховного Суду від 10.12.2025 постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2025 скасовано в частині залишення без змін рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19 липня 2024 року №392/35-00-07-02-23.
В цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2025 залишено без змін.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 адміністративну справу прийнято до провадження.
Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом переглядається рішення суду щодо податкового повідомлення-рішення від 19 липня 2024 року №392/35-00-07-02-23.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків у період з 27.05.2024 до 14.06.2024 проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету за березень 2024 р., за результатами якої складен акт від 20.06.2024 №334/35-00-07/05785448.
За висновками акту, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні у Декларації за березень 2024 р. від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування з бюджету встановлено порушення АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»:
- пп. 200.4-1, п. 200.14, п. 200.14-1 ст. 200 ПК України, в результаті чого відмолено в отриманні бюджетного відшкодування задекларованого платником в декларації з податку на додану вартість за березень 2024 р., реєстраційний № 9101011145 від 22.04.2024 в сумі (р.20.2.2.) 8 647 288,00 грн;
- п.187.1 ст. 187, п.201.1, п.201.2, п. 201.10 ст. 201 ПК України, п. 6 розд. ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 № 21, пункти 3, 6 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної».
19.07.2024, податковим органом, на підставі акту перевірки, прийнято, зокрема податкове повідомлення-рішення:
- № 392/35-00-07-02-23, яким відмовлено АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» у наданні бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 8 647 288,00 грн.
Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення №392/35-00-07-02-23, суд першої інстанції, виходив з наявності обмежувальних заходів, що передбачені Законом України «Про санкції», застосованих відносно кінцевого бенефіціарного власника Товариства.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлюється статтею 200 ПК України.
Згідно із п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Користуючись своїм правом, АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» подало до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість, звітний період - березень 2024 року.
Відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, що проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним строком подання податкової декларації або уточнюючого розрахунку (у разі подання), а якщо такі документи були подані пізніше - за днем їх фактичного подання, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, відповідно до цього Кодексу.
На виконання зазначених вище положень ПК України податковим органом в період з 27 травня 2024 року до 14 червня 2024 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку стосовно позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету
За результатами перевірки контролюючий орган дійшов до висновку, що позивач не має права на отримання бюджетного відшкодування від`ємного значення згідно податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2024 року, про що було зазначено в акті перевірки від 20 червня 2024 року №334/35-00-07/05785448.
Обґрунтовуючи вказані висновки, податковий орган послався на пункти 200.4-1, 200.12-1 статті 200 ПК України та Указ Президента України від 12 травня 2023 року №279/2023, вказавши на неможливість отримання позивачем бюджетного відшкодування у зв`язку з тим, що засновник H.M.S. CAPITAL LIMITED та кінцевий бенефіціарний власник АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» - ОСОБА_1 , включені до переліку фізичних та юридичних осіб до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні санкції.
Згідно з п. 200.4-1 ПК України (в редакції чинній на момент проведення перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення) платники податку, щодо яких у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення.
Суми такого від`ємного значення зараховуються у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
У зазначеній нормі права чітко звертається увага на те, що не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення саме платники податку до яких застосовано санкції у порядку встановленому Законом України «Про санкції».
Як на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, так і на момент розгляду справи до АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» санкції у порядку встановленому Законом України «Про санкції» не застосовані.
Вказаний факт не заперечується податковим органом, більш того в акті перевірки податковим орган вказано, що санкції застосовані саме до засновника та кінцевого бенефіціарного власника Товариства.
Колегія суддів зауважує, що акт перевірки - це документ, який фіксує правопорушення вчиненні платниками податків. В основу податкового повідомлення-рішення ставляться саме висновки викладені в акті перевірки.
Податковий орган вказував на неможливість отримання бюджетного відшкодування від`ємного значення згідно податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2024 року у зв`язку з тим, що саме засновник та кінцевий бенефіціарний власник Товариства включені до переліку фізичних та юридичних осіб до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні санкції.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача щодо неможливості позивача отримати бюджетне відшкодування через застосування до його засновника та кінцевого бенефіціарного власника обмежувальних санкцій.
Водночас, суд першої інстанції не звернув уваги, що на момент підписання акту перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення рішення №392/35-00-07-02-23, не існувало норми, яка б передбачала неможливість отримати бюджетне відшкодування у зв`язку з тим, що засновник та кінцевий бенефіціарний власник платника податків включені до переліку юридичних осіб до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні санкції. 
Відтак, податковим органом в акті перевірки зафіксовано як правопорушення відповідний факт, який не був визначений правопорушенням в законодавстві на момент проведення перевірки.
Зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постановах від 03 червня 2025 року у справі №280/7764/24 та від 12 серпня 2025 року №280/6631/24.
В подальшому, вказані висновки підтримав Верховний Суд у постанові від 10.12.2025 у цій справі № 480/8296/24, у зв`язку з чим направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції через неврахування правових висновків Верховного Суду, викладених вище щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах.
Колегія суддів зауважує, що Законом України від 18 червня 2024 року №3813-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей податкового адміністрування під час воєнного стану для платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства» внесено зміни до абзацу першого підпункту 200.4-1 статті 200 ПК України, а саме: підпункт 200.4-1 статті 200 ПК України викладено в наступній редакції: платники податку щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення. 
Вказаний Закон в частині внесення змін до підпункту 200.4-1 статті 200 ПК України набрав чинності 26 липня 2024 року, тоді як перевірка проводилась в період з 27.05.2024 до 14.06.2024, спірне податкове повідомлення-рішення складено 19 липня 2024 р., тобто до внесення змін до ПК України.
Стаття 58 Конституції України чітко встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Враховуючи наведене, зазначені зміни до Податкового кодексу України не могли бути застосовані відповідачем під час проведення перевірки та складання податкового повідомлення-рішення.
Як наслідок, висновки суду першої інстанції про те, що кінцевий бенефіціарний власник юридичної особи - платника податків, який є під санкціями і стосовно якого, в тому числі, застосовано захід, який спрямований запобігти виведенню капіталів за межі України може впливати на платника податків є таким, що не відповідає вимогам законодавства України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.
Інших підстав для відмови позивачу в отриманні бюджетного відшкодування в розмірі 8 647 288,00 грн акт документальної перевірки не містить та податковим органом ні суду першої, ні апеляційної інстанції не зазначено.
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, відповідач правомірності прийнятого рішення ні суду першої, ні апеляційної інстанції належним чином не довів.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для відмови позивачу в отриманні бюджетного відшкодування за березень 2024 року у розмірі 8 647 288,00 грн, як наслідок, протиправність податкового повідомлення - рішення № 392/35-00-07-02-23 та наявність підстав для його скасування.
Натомість, суд першої інстанції застосував норми права, що не були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.
За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.
Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частинами 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Колегія суддів зазначає, що АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 26 646,40 грн та апеляційної скарги 31 975,68 грн., що підтверджується платіжними інструкціями.
Судовий збір сплачено за оскарження двох податкових повідомлень-рішень на загальну суму 8 660 888,00 грн, проте за наслідками судового розгляду позов задоволено в частині скасування податкового повідомлення-рішення на суму 8 647 288,00 грн.
Враховуючи, що апеляційна скарга судом задоволена в частині скасування податкового повідомлення - рішення № 392/35-00-07-02-23, відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 58 035,86 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 по справі № 480/8296/24 скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позов Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.07.2024 № 392/35-00-07-02-23.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (ЄДРПОУ 44131658, вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, 61052) на користь Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" (ЄДРПОУ 05785448, пл. Привокзальна, 1, м. Суми, 40011) витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 58 035,86 грн (п`ятдесят вісім тисяч тридцять п`ять гривень 86 копійок).
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова   	
Повний текст постанови складено 08.04.2026 року