ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
Іменем України
(додаткова)

15 квітня 2026 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/11258/24
Номер провадження:22-з/819/14/26

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого: Радченка С.В.
суддів: Базіль Л.В., Бездрабко В.О.

розглянувши в м. Херсоні в порядку письмового провадження заяву адвоката Білої Тетяни Володимирівни, яка діє від імені ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради, третя особа: Управління освіти Херсонської міської ради, про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2026 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 10.10.2023 року по 11.03.2024 року в розмірі 34713,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9711,81 грн., 642,78 грн. витрат по оплаті судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 18 березня 2026 року апеляційну скаргу Управління освіти Херсонської міської ради залишено без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2026 року без змін.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

23 березня 2026 року до апеляційного суду надійшла заява адвоката Білої Т.В., яка діє від імені ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.
Заява обґрунтована тим, що 10.03.2026 року, тобто в межах десятиденного строку, представником позивача до апеляційного суду було подано відзив на апеляційну скаргу із доказами понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 6500 грн та заявлено прохання про стягнення зазначених витрат з відповідача. Однак, при ухваленні постанови Херсонським апеляційним судом не булоздійснено розподіл витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на заяву

Заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення до суду не надходили.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою щодо суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник належними доказами підтвердила понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.
Так, у відзиві на апеляційну скаргу від 10.03.2026 року представником позивачки було подано заяву про розподіл судових витрат. На підтвердження понесених заявником витрат на правничу допомогу, представником позивачки було надано копію договору про надання правничої допомоги №24пд/2024 від 01.06.2024 року, копію Додатку №1 до договору №24пд/2024 від 01.06.2024 року, копію Додаткової угоди №2 до договору №24пд/2024 від 01.06.2024 року від 30.12.2025 року, копію звіту №3 від 10.03.2026 року.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Проаналізувавши долучені до матеріалів справи та подані на підтвердження факту понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу документи, апеляційний суд вважає, що заява про розподіл судових витрат є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 , до суду апеляційної інстанції не надходило.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 141, 270, 416 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Білої Тетяни Володимирівни, яка діє від імені ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені нею при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 6500 гривень.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає

Головуючий С.В. Радченко

Судді Л.В. Базіль

В.О. Бездрабко