КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2026 року м. Київ справа №320/22358/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу,
за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»
до Антимонопольного комітету України,
третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОХІМ»
про визнання протиправним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (позивач/ ПрАТ «АК «Київводоканал») звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Антимонопольного комітету України (відповідач/ АМКУ), в якому просить суд:
– визнати протиправним та скасувати рішення Антимонопольного комітету України від 17.04.2024 № 6862-р/пк-пз.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що вимога про надання копії договору, укладеного у 2021-2023 роках з поставок хлориду заліза (ІІ) для очистки води господарсько-питного водопостачання на підприємствах України, та вимога про те, що аналогічним вважається договір, предмет закупівлі якого підпадає під класифікацію згідно з першими чотирма цифрами, які визначають клас (24310000-0) згідно з класифікатором Український закупівельний словник ДК 021:2015, та відповідає найменуванню номенклатурної позиції предмета закупівлі, є дискримінаційною по відношенню до інших суб`єктів господарювання. 
Також позивач вказує, що оскаржуване рішення Відповідача суперечить основоположним принципам проведення публічних закупівель, закріпленим у ст. 5 Закону, і не лише не усуває дискримінаційну вимогу, яка такою по суті не є і забезпечує дотримання вимог законодавства в галузі водопостачання, а натомість створює умови для зловживань Скаржником своїми правами, який замість отримання належного висновку та підтвердження можливості згідно з Санітарними нормами використання пропонованого ним товару для потреб, на які він придбавається Замовником, за допомогою Відповідача змушує Замовника змінити вимоги тендерної документації під Скаржника. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2024 року, позовну заяву розподілено судді Жуковій Є.О.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року відкрито провадження у справі № 320/22358/24, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребувано всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті спірного рішення.
Відповідно до довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття спрощеного провадження без проведення судового засідання» від 09.07.2024 по справі № 320/22358/24 доставлено до електронного кабінету АМКУ 09.07.2024 о 20:55, надіслано на електронну адресу ТОВ «ГІДРОХІМ» 10.07.2024.. 
12 червня 2024 року до відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) Київського окружного адміністративного суду від Антимонопольного комітету України надійшов відзив на позовну заяву. 
Відповідач заперечує проти заявлених вимог, вказує, що прийняти участь у процедурі закупівлі зможуть лише ті учасники, які зможуть надати договір, предмет закупівлі якого підпадає під класифікацію згідно з першими чотирма цифрами, які визначають клас (24310000-0) згідно із класифікатором Український закупівельний словник ДК 021:2015 та відповідає саме найменуванню номенклатурної позиції предмета закупівлі, що є дискримінаційним по відношенню до інших суб`єктів господарювання, у тому числі, Скаржника. 
Також відповідач зазначає, що висновок Державної санітарно-епідеміологічної експертизи, фактично є таким, наявність якого у суб`єкта господарювання не передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином вимоги Документації в цій частині підлягають виключенню, оскільки вимагають від учасника надати документи не передбачені чинним законодавством України.
25 червня 2024 року через систему «Електронний суд» до Київського окружного адміністративного суду від ПрАТ «АК «Київводоканал» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що висновки Відповідача про те, що у дії Замовника в частині встановлення у тендерній документації наведених вище вимог порушують вимоги ст. 5 та ч. 4 ст. 22 Закону, якими передбачена недискримінація учасників, не відповідають дійсності, оскільки Замовник не заперечував щодо внесення відповідних змін до тендерної документації.
Також наголошує, що висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи, що вимагається Замовником у тендерній документації, не є дозвільним документом у розумінні закону, а виконує функцію документа, яким за результатами експертного дослідження підтверджується факт можливості використання товару для очистки води господарсько-питного водопостачання, яке споживається людиною, як того вимагають Санітарні норми. Наведене спростовує позицію Відповідача про те, що вимога тендерної документації про надання копії висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на товар щодо можливості його застосування для очистки води господарсько-питного водопостачання є дискримінаційною, оскільки будь-який постачальник товару має можливість добровільно замовити експертизу та отримати відповідний висновок.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року заяву представника Антимонопольного комітету України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін залишено без задоволення. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІДРОХІМ" (проїзд Галузевий, 32 А, м.Кременчук, Полтавська обл., 39600; ЄДРПОУ: 44322406).
З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
На підставі Закону України «Про публічні закупівлі» на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель ПрАТ «АК «Київводоканал» проводилася закупівля № UA-2024-04-04-009178-a (https://prozorro.gov.ua/tender/UA2024-04-04-009178-a) на придбання: «ДК 021:2015: 24310000-0 Основні неорганічні хімічні речовини, 24312122-5 Хлорид заліза (хлорид заліза (ІІ) рідкий)».
ТОВ «ГІДРОХІМ» було подано до Антимонопольного комітету України скаргу від 08.04.2024 № UA-2024-04-04-009178-a.b2 щодо порушення Замовником порядку проведення Процедури закупівлі. 
За результатами розгляду зазначеної скарги Відповідачем було прийнято рішення від 17.04.2024 № 6862-р/пк-пз, яким зобов`язано Позивача внести зміни до тендерної документації за процедурою закупівлі «ДК 021:2015: 24310000-0 Основні неорганічні хімічні речовини, 24312122-5 Хлорид заліза (хлорид заліза (ІІ) рідкий)», оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA2024-04-04-009178-a, з метою усунення порушень, зазначених у мотивувальній частині цього рішення.
Не погодившись із рішенням Антимонопольного комітету України, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади врегульовані Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 922-VIII/Закон), метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Статтею 5 Закону № 922-VIII визначено принципи здійснення закупівель: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.
Приписами частини першої статті 18 Закону № 922-VIII передбачено, що Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав і законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює Комісію (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та здійснює інші повноваження, визначені цим Законом та Законом України «Про Антимонопольний комітет України». Рішення Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель ухвалюються від імені Антимонопольного комітету України.
Повноваження, порядок утворення та функціонування Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель встановлюються відповідно до цього Закону та Закону України «Про Антимонопольний комітет України».
За змістом частини шістнадцятої статті 18 Закону № 922-VIII орган оскарження розглядає скаргу та приймає рішення на підставі інформації, розміщеної в електронній системі закупівель станом на момент подання скарги, та інформації, одержаної за скаргою.
Для розгляду скарг орган оскарження має право запитувати і отримувати в електронному вигляді у замовників, учасників процедури закупівлі, контролюючих органів, Уповноваженого органу, інших осіб відповідні інформацію, документи та матеріали щодо проведення процедур закупівель. Порядок організації формування таких запитів та отримання інформації через електронну систему закупівель визначається Регламентом роботи Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель.
Замовники, учасники процедури закупівлі, контролюючі органи, Уповноважений орган, інші особи протягом трьох робочих днів з дня отримання запиту органу оскарження, але не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги, повинні подати до органу оскарження шляхом оприлюднення в електронній системі закупівель відповідні інформацію, документи та матеріали щодо проведення процедур закупівель.
Інформація, документи та інші матеріали, які суб`єкт оскарження та/або замовник вважають необхідними долучити до розгляду скарги, повинні бути подані не пізніше ніж за три робочі дні до дати розгляду скарги Комісією з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель через електронну систему закупівель.
Згідно з частинами вісімнадцятою - двадцять четвертою 18 Закону № 922-VIII за результатами розгляду скарги орган оскарження має право прийняти рішення:
1) про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або неоприлюднення інформації про процедури закупівлі, передбаченої цим Законом);
2) про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті, що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі.
Орган оскарження за результатами розгляду скарги приймає обґрунтоване рішення, в якому зазначаються:
1) висновок органу оскарження про наявність або відсутність порушення процедури закупівлі;
2) висновок органу оскарження про задоволення скарги повністю чи частково або про відмову в її задоволенні;
3) підстави та обґрунтування прийняття рішення;
4) у разі якщо скаргу задоволено повністю або частково - зобов`язання усунення замовником порушення процедури закупівлі та/або відновлення процедури закупівлі з моменту попереднього законного рішення чи правомірної дії замовника.
Рішення органу оскарження містить таку інформацію: 1) найменування органу оскарження; 2) короткий зміст скарги; 3) мотивувальну частину рішення; 4) резолютивну частину рішення; 5) строк оскарження рішення.
Протягом одного робочого дня після прийняття рішення за результатами розгляду скарги орган оскарження в електронній системі закупівель надає інформацію про резолютивну частину рішення та протягом трьох робочих днів з дня його прийняття розміщує рішення в електронній системі закупівель. Рішення за результатами розгляду скарги відразу після розміщення в електронній системі закупівель автоматично оприлюднюється в електронній системі закупівель і надсилається суб`єкту оскарження та замовнику.
Рішення органу оскарження набирають чинності з дня їх прийняття та є обов`язковими для виконання замовниками, особами, яких вони стосуються. Якщо рішення органу оскарження, прийняте за результатами розгляду органу оскарження, не було оскаржене до суду, таке рішення має бути виконано не пізніше 30 днів з дня його прийняття органом оскарження.
Рішення органу оскарження може бути оскаржене суб`єктом оскарження, замовником до окружного адміністративного суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом 30 днів з дня його оприлюднення в електронній системі закупівель.
Право на оскарження не обмежує права суб`єкта оскарження на звернення до суду без попереднього звернення до органу оскарження.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що відповідачу як органу оскарження надано можливість здійснювати контроль за дотриманням законодавства у сфері публічних закупівель, зокрема, шляхом розгляду скарг осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, з метою захисту їх прав та законних інтересів.
При виявленні порушень законодавства у сфері публічних закупівель за результатами розгляду скарги орган оскарження приймає рішення про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі та про заходи, що повинні вживатися для їх усунення.
У справі, що розглядається, відповідачем ухвалено рішення, яким зобов`язано Позивача внести зміни до тендерної документації з метою усунення порушень, зазначених у мотивувальній частині цього рішення.
Так, згідно зі змістом оскаржуваного рішення, відповідачем було встановлено два порушення: 
1) дискримінаційні умови Документації;
2) вимога Документації, що суперечить положенням чинного законодавства. 
Суд зауважує, що для правильного вирішення даного спору, визначальним є встановлення відповідності вимог документації нормам законодавства.
Щодо наявності в документації дискримінаційних умов, а саме встановлення кваліфікаційних критеріїв про наявність в учасника процедури закупівлі документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів) і надання документального підтвердження відповідності учасника установленим кваліфікаційним критеріям, суд зазначає наступне. 
Згідно з частиною першою статті 5 Закону Закупівлі здійснюються за такими принципами, зокрема, недискримінація учасників та рівне ставлення до них.
Згідно з частиною четвертою статті 5 Закону замовники не мають права встановлювати жодних дискримінаційних вимог до учасників.
Відповідно до пункту 2 статті 16 Закону замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв, зокрема, наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів).
Відповідно до абзацу першого пункту 28 Особливостей тендерна документація формується замовником відповідно до вимог статті 22 Закону з урахуванням цих особливостей.
Частиною четвертою статті 22 Закону передбачено, що тендерна документація не повинна містити вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників, а також вимог щодо документального підтвердження інформації про відповідність вимогам тендерної документації, якщо така інформація є публічною, що оприлюднена у формі відкритих даних згідно із Законом України "Про доступ до публічної інформації" та/або міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним.
Судом встановлено, що згідно з матеріалами скарги ТОВ «ГІДРОХІМ» скаржник вважав, що вимога про надання копії договору, укладеного у 2021-2023 роках з поставок хлориду заліза (ІІ) для очистки води господарсько-питного водопостачання на підприємствах України, та вимога про те, що аналогічним вважається договір, предмет закупівлі якого підпадає під класифікацію згідно з першими чотирма цифрами, які визначають клас (24310000-0) згідно з класифікатором Український закупівельний словник ДК 021:2015, та відповідає найменуванню номенклатурної позиції предмета закупівлі, є дискримінаційною по відношенню до інших суб`єктів господарювання.
Так, при проведенні процедури закупівлі «ДК 021:2015: 24310000-0 Основні неорганічні хімічні речовини, 24312122-5 Хлорид заліза (хлорид заліза (ІІ) рідкий)» Замовником у Додатку 2 до тендерної документації було установлено декілька кваліфікаційних критеріїв одним із яких є – наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів), підтвердження якого було визначено копію «договору, укладеного у 2021 – 2023 роках з поставок хлориду заліза (ІІ) для очистки води господарсько-питного водопостачання на підприємствах України. 
Аналогічним вважається договір, предмет закупівлі якого підпадає під класифікацію згідно перших чотирьох цифр, які визначають клас (24310000-0) згідно класифікатора Український закупівельний словник ДК 021:2015 та відповідає найменуванню номенклатурної позиції предмета закупівлі. 
У разі відсутності в аналогічному договорі зазначення класу (24310000-0) згідно класифікатора Український закупівельний словник ДК 021:2015, предмет договору визначається за конкретним найменуванням предмета закупівлі вказаного у Додатку 4 тендерної документації».
Аналізуючи наведену вище вимогу, суд дійшов висновку, що за вищевказаних умов, прийняти участь у процедурі закупівлі зможуть лише ті учасники, які зможуть надати договір, предмет закупівлі якого підпадає під класифікацію згідно з першими чотирма цифрами, які визначають клас (24310000-0) згідно із класифікатором Український закупівельний словник ДК 021:2015 та відповідає саме найменуванню номенклатурної позиції предмета закупівлі, що є дискримінаційним по відношенню до інших суб`єктів господарювання.
Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно з позовною заявою та змістом оскаржуваного рішення, у межах цієї справи не є спірним, чи є вказана вимога дискримінаційною. 
Так, позивач посилається на те, що висновки Відповідача про те, що у дії Замовника в частині встановлення у тендерній документації наведених вище вимог порушують вимоги ст. 5 та ч. 4 ст. 22 Закону, якими передбачена недискримінація учасників, не відповідають дійсності, оскільки Замовник не заперечував щодо внесення відповідних змін до тендерної документації.
Позивач вказав, що 05.04.2024 через електронну систему закупівель до Замовника надійшло звернення за роз`ясненням щодо вимог тендерної документації такого змісту: 
«Шановний Замовник! Відповідно до Додатку 2 для підтвердження вимоги наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів), учасник повинен надати копію договору, укладеного у 2021 – 2023 роках з поставок хлориду заліза (ІІ) для очистки води господарсько-питного водопостачання на підприємствах України. Враховуючи, що в Україні відсутні, окрім Замовника, підприємства, які використовують хлорид заліза (ІІ) для очистки води господарсько-питного водопостачання, просимо видалити цю обмежуючу дискримінаційну вимогу з метою забезпечення принципів здійснення публічних закупівель та можливості взяти участі в закупівлі більшого кола учасників. Дякую». 
Враховуючи викладене звернення, 08.04.2024 о 09-10 Замовником була надана відповідь, що в тендерну документацію будуть внесені відповідні зміни в цій частині. 
Проте, незважаючи на відповідь Замовника, ТОВ «ГІДРОХІМ» 08.04.2024 о 13-22 (тобто після надання Замовником позитивної відповіді) подано Комісії скаргу на порушення законодавства у сфері публічних закупівель щодо усунення дискримінаційних вимог тендерної документації. 
Таким чином, станом на час подання ТОВ «ГІДРОХІМ» скарги Замовник надав підтвердження внесення відповідних змін до тендерної документації, однак у зв`язку з поданням ТОВ «ГІДРОХІМ» скарги на час її розгляду системою електронних закупівель було автоматично заблоковано можливість доступу до закупівлі. 
Оскільки Замовник не заперечував щодо внесення до тендерної документації змін з питань викладених вище, відразу після розблокування процедури закупівлі в електронній системі закупівель Замовником були внесені відповідні зміни.
З приводу вищевикладеного суд наголошує, що внесення відповідних змін Замовником не скасовує факту того, що до їх внесення, такі вимоги дискримінаційного характеру (що не заперечується позивачем) мали місце. 
Відтак, доводи позивача про те, що оскільки Замовник не заперечував щодо внесення відповідних змін до тендерної документації, то не відповідає дійсності висновок відповідача про порушення Замовником вимог ст. 5 та ч. 4 ст. 22 Закону, якими передбачена недискримінація учасників, є безпідставними, позаяк, незважаючи на відсутність заперечень щодо внесення змін та факт їх подальшого внесення, первинно вказані вимоги дискримінаційного характеру мали місце, і саме це порушення було встановлено у спірному рішенні. 
Щодо встановлення переліку документів, необхідних для підтвердження технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, що зазначені в додатку 4 «Технічна специфікація» тендерної документації Замовника, суд зазначає наступне. 
Згідно з пунктами 3 і 4 частини другої статті 22 Закону замовник у тендерній документації зазначає відомості щодо встановлення умов до предмета закупівлі у вигляді інформації про необхідні технічні, якісні та кількісні його характеристики, у тому числі і перелік документів на підтвердження кількісних, якісних та технічних характеристик такого предмета закупівлі; інформації про маркування, протоколи випробувань або сертифікати, що підтверджують відповідність предмета закупівлі встановленим замовником вимогам (у разі потреби). 
Згідно з частиною п`ятою статті 23 Закону замовник може вимагати від учасників підтвердження того, що пропоновані ними товари, послуги чи роботи за своїми екологічними чи іншими характеристиками відповідають вимогам, установленим у тендерній документації. У разі встановлення екологічних чи інших характеристик товару, роботи чи послуги замовник повинен в тендерній документації зазначити, які маркування, протоколи випробувань або сертифікати можуть підтвердити відповідність предмета закупівлі таким характеристикам. Маркування, протоколи випробувань та сертифікати повинні бути видані органами з оцінки відповідності, компетентність яких підтверджена шляхом акредитації або іншим способом, визначеним законодавством. 
Відповідно до частини першої статті 23 Закону технічна специфікація повинна містити опис усіх необхідних характеристик товарів, робіт або послуг, що закуповуються, у тому числі їх технічні, функціональні та якісні характеристики. 
Згідно з пунктом 33 частини першої статті 1 Закону технічна специфікація до предмета закупівлі – встановлена замовником сукупність технічних умов, що визначають характеристики товару (товарів), послуги (послуг) або необхідні для виконання робіт щодо об`єкта будівництва, що можуть включати показники впливу на довкілля й клімат, особливості проєктування (у тому числі щодо придатності для осіб із обмеженими фізичними можливостями), відповідності, продуктивності, ресурсоефективності, безпечності, процедури забезпечення якості, вимоги щодо найменування продукції, під яким вона продається, термінологію, символи, методику випробувань і тестування, вимоги до пакування, маркування й етикетування, інструкції для користувачів, технологічні процеси й технології виробництва на будь-яких етапах життєвого циклу робіт, товару чи послуги. 
Так, у пункті 7 «Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі» розділу IIІ «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації Замовника встановлено, що відповідна інформація надається згідно з додатком 4 «Технічна специфікація» тендерної документації Замовника. 
Судом встановлено, що Додаток 4 Документації Замовника Технічна специфікація до предмета закупівлі: ДК 021:2015: 24310000-0 Основні неорганічні хімічні речовини, 24312122-5 Хлорид заліза (хлорид заліза (ІІ) рідкий) містить Перелік документів необхідних для підтвердження технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, зокрема: 
«Копія висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на Товар щодо можливості його застосування для очистки води господарсько-питного водопостачання». 
Відповідно до Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи - документ установленої форми, що засвідчує відповідність (невідповідність) об`єкта державної санітарно-епідеміологічної експертизи медичним вимогам безпеки для здоров`я і життя людини, затверджується відповідним головним державним санітарним лікарем і є обов`язковим для виконання власником об`єкта експертизи.
Разом з тим, суд звертає увагу, що 01.10.2023 було введено в дію Закон України «Про систему громадського здоров`я», і відповідно до п. 2 Розділу «IX. Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного закону втратив чинність Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення».
В оскаржуваному рішенні АМКУ дійшов висновку, що за таких умов, вимога Документації в цій частині суперечить положенням чинного законодавства, що не дає можливості учасникам належним чином підготувати свої Пропозиції.
Разом з тим, у позовній заяві позивач наполягав, що для підтвердження факту проведення таких експертиз та відповідно можливості отримання висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи Позивачем було надано при розгляді справи Відповідачем копію висновку наукової санітарно-епідеміологічної експертизи на відповідність санітарному законодавству, що був складений 30.01.2024, тобто після втрати чинності Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та скасування обов`язковості отримання висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи на товари як дозвільних документів.
Однак, суд відхиляє вищевказані доводи позивача, оскільки долучений до матеріалів справи висновок є висновком наукової санітарно-епідеміологічної експертизи, в той час як вимога документації вказувала надати висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи, тоді як останній надавався в порядку, передбаченому Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», який втратив чинність. 
З огляду на викладене, відповідач в оскаржуваному висновку дійшов правильного висновку щодо невідповідності вимог документації у вказаній частині. 
Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що колегія Антимонопольного комітету України прийняла законне та обґрунтоване рішення від 17.04.2024 № 6862-р/пк-пз, яким було зобов`язано Позивача внести зміни до тендерної документації за процедурою закупівлі «ДК 021:2015: 24310000-0 Основні неорганічні хімічні речовини, 24312122-5 Хлорид заліза (хлорид заліза (ІІ) рідкий)», оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA2024-04-04-009178-a, з метою усунення порушень, зазначених у мотивувальній частині цього рішення.
Оскаржуване рішення відповідає встановленим критеріям, які висуваються до акта індивідуальної дії, суб`єктом владних повноважень при прийнятті рішення дотримані вимоги, встановлені ч. 2 ст. 2 КАС України, а зобов`язання усунути порушення законодавства у сфері публічних закупівель відповідає критерію законності та пропорційності, а тому відсутні підстави для його скасування.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Варто також враховувати п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Ураховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, відшкодуванню підлягають судові витрати сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, виключно у разі задоволення позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» відмовити повністю. 
2. Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.