ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"16" лютого 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/3907/25	

Господарський суд Одеської області у складі:
судді С.В. Літвінова
при секретарі Т.О. Липі
розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (вул. Гребельна, 2,м. Запоріжжя, Запорізький р-н, Запорізька обл.,69096) до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА “ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ” (вул. Миколи Боровського, 28Б ,м. Одеса,Одеський р-н, Одеська обл.,65031) про стягнення 51775,4 грн.; 
за участю представників: 
від позивача – не з`явився
від відповідача – не з`явився
ВСТАНОВИВ: Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА “ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ” 51775,4 грн. заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору № 18-СВ від 18.07.23 року.
Ухвалою суду від 29.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін). 
14.10.2025 від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА “ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ” надійшла заява про розгляд справи №916/3907/25 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
27.10.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву та вважає відсутніми зобов`язання перед позивачем на 51 775,40 грн. з підстав зазначених у відзиві.
05.11.2025 позивач надав відповідь на відзив та вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії у розмірі 51 775,40 грн. є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню
Ухвалою суду від 11.11.2025 суд постановив здійснювати розгляд справи № 916/3907/25 за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 
Представник відповідача звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання яке призначене на 16.02.2026 о 11:10 . 
У судовому засіданні 16.02.2026р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
Між НЕК «Укренерго» в особі Південного ТУОМ та АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було укладено договір № 18-СВ від 18.07.23 року (далі – Договір) за яким НЕК «Укренерго» (за договором – Основний споживач) зобов`язалось забезпечити технічну можливість доставки електричної енергії необхідного обсягу та рівня потужності через ПЛ 110 кВ «Старокозаче-Канал» до точки приєднання електроустановок АТ «ДТЕК Одеські електромережі» (за договором – Оператор системи розподілу), а ОСР своєчасно сплачувати вартість послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання. 
Відповідно до п. 10.1 Договір укладається на строк до 31.12.23, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього строку одна із сторін не повідомить іншу про відмову від цього договору або його перегляд. 
За п. 10.2 договір може бути розірвано і в інший термін (строк) за ініціативою будь якої із Сторін у порядку, встановленому чинним законодавством. 
Відповідно до п. 7.2 Договору вартість послуг Основного споживача з утримання технологічних електричних мереж спільного використання визначається відповідно до Порядку обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, який є додатком 5 до цього Договору, розробленому відповідно до Методики обрахування плати. 
Пунктом 7.3 Договору визначено, що оплата оператором системи розподілу послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого виконавцем Основним споживачем рахунку та оформленого Акта прийому-передачі наданих послуг у десятиденний строк з дати отримання рахунку. 
Згідно п. 2.5. Методики кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з обґрунтуванням щодо кожної статті витрат та розрахунок плати за спільне використання технологічних електричних мереж подаються основним споживачем щороку на погодження до відповідного структурного підрозділу НКРЕКП на території. Узгоджений зі структурним підрозділом НКРЕКП на території кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання (та/або зміни до нього), який є невід`ємним додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж, подається оператору системи основним споживачем (його уповноваженою особою) протягом 30 календарних днів від дати погодження безпосередньо або поштовим зв`язком (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). 
Кошторис витрат діє протягом одного року від дати його подання основним споживачем (його уповноваженою особою) оператору системи. Якщо впродовж цього року основним споживачем не поданий оператору системи новий погоджений кошторис витрат на наступний рік, відшкодування витрат оператором системи основному споживачу припиняється Додатковою угодою № 1 викладено в новій редакції Додаток № 6 до договору «Операційні витрати, що включаються до кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання Основного споживача Отже, НЕК «Укренерго», який погоджено НКРЕКП 28.02.2024.
За п. 2 Додаткової угоди 1 сторони визначили, що дана додаткова угода та додатки вступають в дію з дати їх підписання та діють до 28.02.25. 
Позивач зазначає, що протягом січня-лютого 2025 року Основним споживачем надавалися Оператору системи розподілу послуги з доставки електричної енергії через ПЛ 110 кВ «Старокозаче-Канал» до точки приєднання електроустановок АТ «ДТЕК Одеські електромережі», обсяги перетоків по якій підтверджуються відповідними даними комерційного обліку. 
Позивач також вказує, що за направленими до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» актами приймання-здачі наданих послуг за січень-лютий 2025 року виникла заборгованість у розмірі 51775,40 грн., яка Оператором системи розподілу на сьогоднішній день не погашена. 
Відповідачу була направлена претензія від 01.07.2025 Вих.01/42651 відповідно якої Позивач просив сплатити суму боргу 51 775,40 грн. на вказаний в претензії рахунок. Відповідач відповіді не надав, борг не сплатив.
Враховуючи вищевикладене, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА “ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ” 51775,4 грн. заборгованості.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
У пункті 8 статті 16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. 
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Відповідно до ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Судом встановлено, що дійсно, між сторонами АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» та ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» 18.07.2023 р. укладено Договір про спільне використання технологічних електричних мереж «ПЛ 110кВ Старокозаче - Канал» №18-СВ.
Відповідач зазначає, що предметом Договору є спільне використання повітряної лінії 110 кВ під назвою «Старокозаче-Канал», яка перебуває у власності позивача з метою доставки електричної енергії в точки приєднання, які за балансовою належністю належать відповідачу. Схема повітряної лінії наведена в Додатку 1 до цього Договору. 
Крім того, відповідач зауважує, що Договір укладався на строк до 31.12.2023 р. набрав чинність з моменту його підписання та вважався продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього строку одна із Сторін не повідомить іншу про відмову від цього Договору або його перегляд (п. 10.1). \
Отже, відповідач вважає, що Договір продовжив строк своєї дії тільки на наступний календарний рік яким був – 2024 р., і відповідно не діяв у 2025 р.
Таке твердження Відповідача про те, що пролонгація договору на наступний календарний рік відбувається один раз і після цього договір припиняється, є некоректним, оскільки в п. 10.1. Договору не зазначено, що пролонгація договору відбувається тільки на один календарний рік.
Пунктом 10.1. Договору встановлено, що Договір укладається на строк до 31.12.23, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього строку одна із сторін не повідомить іншу про відмову від цього договору або його перегляд. 
Правова конструкція п. 10.1. Договору передбачає, що він подовжується на кожен наступний календарний рік за відсутності заперечень щодо такої пролонгації на той же самий строк та на тих же умовах. 
Не зазначення в договорі про продовження строку договору на кожен наступний календарний рік не може свідчити про автоматичне продовження договору лише на один календарний рік. 
Враховуючи те, що жодною із сторін договору не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов у 2024 р., він є пролонгованим і на 2025 р.
Крім цього, в рамках зазначеного Договору відповідачем було підписано Акт приймання-здачі наданих послуг за січень 2025 на суму 25887,70 грн., що також свідчить про безпідставність твердження відповідача, що договір припинив свою дію 31.12.2024 року.
У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами надання відповідачу послуги за Договором у січні, лютому 2025 р.
Відповідно до п. 7.2 Договору вартість послуг Основного споживача з утримання технологічних електричних мереж спільного використання визначається відповідно до Порядку обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, який є додатком 5 до цього Договору, розробленому відповідно до Методики обрахування плати. 
Відповідно до пункту 2.5.6 ПРРЕЕ обґрунтовані витрати на утримання технологічних електричних мереж відшкодовуються основному споживачу відповідно до його кошторису витрат на здійснення цієї діяльності. Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж складається на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати на здійснення цієї діяльності впродовж базового періоду. До надання основним споживачем погодженого в установленому порядку кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж, які використовуються для розподілу (передачі) та/або транспортування електричної енергії, ці технологічні витрати покладаються на основного споживача. 
Згідно з пунктом 1.8 та пунктом 2.5. Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж (далі - Методика), затвердженої постановою НКРЕКП від 12.06.2008 N 691, для підтвердження величини обґрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання за розрахунковий період (базовий період) основний споживач складає кошторис витрат (без податку на додану вартість) на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати, що безпосередньо стосуються цього виду діяльності за попередній базовий період. Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з обґрунтуванням щодо кожної статті витрат та розрахунок плати за спільне використання технологічних електричних мереж подаються основним споживачем щороку на погодження до відповідного структурного підрозділу НКРЕКП на території. Узгоджений із структурним підрозділом НКРЕКП на території кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання (та/ або зміни до нього), який є невід`ємним додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж, подається оператору системи основним споживачем (його уповноваженою особою) протягом 30 календарних днів від дати погодження безпосередньо або поштовим зв`язком (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). 
Отже, виходячи із системного аналізу положень Правил та вказаної Методики, обов`язок складення кошторису витрат, що є додатком до Договору про спільне використання технологічних електричних мереж та відповідно до якого відшкодовуються фактичні обґрунтовані витрати на утримання технологічних електричних мереж основному споживачу, покладено на власника мереж і відповідно до наявних у нього бухгалтерських документів про фактичні витрати на обслуговування мереж. 
Відповідно до абзацу 6 пункту 2.5. Методики кошторис витрат діє протягом одного року від дати його подання основним споживачем (його уповноваженою особою) оператору системи. Якщо впродовж цього року основним споживачем не поданий оператору системи новий погоджений кошторис витрат на наступний рік, відшкодування витрат оператором системи основному споживачу припиняється. 
Разом з Додатковою угодою № 1 позивачем надано кошторис витрат «Операційні витрати, що включаються до кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання Основного споживача НЕК «Укренерго», цей кошторис був підписаний з боку відповідача та узгоджений із структурним підрозділом НКРЕКП в Одеській області 28.02.2024. 
Строк дії цього кошторису – один рік (відповідно до абзацу 6 пункту 2.5. Методики), тобто він був дійсний до 28.02.2025 р. 
Тим самим НКРЕКП- як регулятор та відповідач, узгодивши Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання, підтвердили величину витрат на утримання (використання) технологічних електричних мереж спільного використання за розрахунковий період. 
Таким чином, Кошторис обґрунтованих річних витрат позивача на утримання технологічних електричних мереж спільного використання на період лютий 2024 року – лютий 2025 року, узгоджено у встановленому порядку, тому він є невід`ємною частиною Договору.
Протягом січня-лютого 2025 року позивачем, як Основним споживачем надавалися відповідачу - Оператору системи розподілу послуги з доставки електричної енергії через ПЛ 110 кВ «Старокозаче-Канал» до точки приєднання електроустановок АТ «ДТЕК Одеські електромережі». 
На підтвердження чого, відповідачем був підписаний акт прийому-передачі послуг за січень 2025 р. на суму 25877,70 грн. без будь-яких зауважень та заперечень.
Акт приймання-здачі наданих послуг за лютий 2025 (направлений 04.03.2025 разом з супровідним листом Укрпоштою, вхідний номер відповідача Вх. № 101-02-4024), відповідач не підписав, позивачу не повернув, при цьому будь-яких обґрунтованих заперечень на цей акт відповідач не надав. 
Отже, твердження відповідача, що позивачем не надані докази понесених витрат на утримання повітряної лінії є безпідставним та такими, що не відповідають дійсності. 
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії у розмірі 51 775,40 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають судом задоволенню в повній мірі.
Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Посилання відповідача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.
При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та не погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають судом задоволенню в повній мірі.
Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, за подання позову покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, 
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю. 
2. Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" ( вул. Миколи Боровського, 28Б,м. Одеса,Одеський р-н, Одеська обл.,65031, код ЄДРПОУ 00131713) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул. Гребельна, 2,м. Запоріжжя, Запорізький р-н, Запорізька обл., 69096, код ЄДРПОУ 00100227) заборгованість за договором про надання послуг з передачі електричної енергії у розмірі 51 775,40 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.
Повний текст рішення складено 23 лютого 2026 р.
Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов