Справа № 346/1183/26
Провадження № 2/346/1723/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
21 квітня 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі : судді Васильковського В.В.,
за участю секретаря Максим`юк М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НАЦІОНАЛЬНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

10.03.2026 року позивач звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 10.03.2025 року між ними та ОСОБА_1 , як Позичальником, було укладено Договір про надання фінансового кредиту №2721 від 10.03.2025 року, в електронній формі. Договір кредиту підписано Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, підписано Паспорт до Договору про надання фінансового кредиту №2721 від 10.03.2025 року та оферта про укладення Договору про надання фінансового кредиту №2721 від 10.03.2025 року, підписана електронним підписом одноразовим Ідентифікатором: 458737, відправлено «10» березня 2025 р. в 10:21:36, введено «10» березня 2025 р. в 12:16:42, ПІБ ОСОБА_1 , які додаються до даної позовної заяви. Вказані Договір про надання фінансового кредиту №2721 від 10.03.2025 року, Паспорт до Договору кредиту та Оферта надаються із файлами кваліфікованого електронного підпису (формат PS7). За умовами п.2.11 Договору кредиту, Відповідач отримав кредитні кошти у сумі 8 000 грн., та зобов`язався повернути отримані кошти, сплатити відсотки. Згідно Договору кредиту (п.2.11) Строк кредиту з «10» березня 2025 р. по «18» червня 2025 р. включно, що становить 100 днів. Базова процентна ставка становить 1 % на день (366% річних) та застосовується у межах строку кредитування за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.11.7. Договору кредиту, проценти за 1 день користування кредитом: 80 грн. 00 коп., Проценти за 1 день користування кредитом з урахуванням знижки: 40,00 грн. , Проценти за користування кредитом у пільговий період «10» березня 2025 р. по «08» квітня 2025 р. включно: 1200 грн. 00 коп.. Сума процентів загалом за користування кредитом з «10» березня 2025 р. по «18» червня 2025 р. включно: 6800 грн.
Станом на день закінчення строку кредиту, Відповідач кредитні кошти не повернув, заборгованість за процентами за користування кредитом у повному обсязі не сплатив, чим порушив умови укладеного Договору кредиту. Таким чином, у зв`язку із невиконанням Відповідачем зобов`язань за Договором кредиту, заборгованість Відповідача на момент закінчення строку кредиту склала: 14800 гривень та складається із наступного: заборгованість по сумі Кредиту – 8 000 грн.; заборгованість за процентами за користування Кредитом - 6800 грн. Враховуючи те, що Відповідач не виконав свої зобов`язання згідно Графіку Платежів - Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №2721 від 10.03.2025 року Позивачем було нараховано штраф у загальному розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі) гривень 00 копійок, розрахунок додається в додатку Розрахунок заборгованості. Тому, просять стягнути з ОСОБА_1 , заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 2721 від 10.03.2025 року, в сумі – 18800 гривень, суму сплаченого судового збору, у розмірі - 2662 гривні 40 копійок, та витрати на правничу допомогу у розмірі – 3328 гривень.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 11.03.2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 10.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Національна» та ОСОБА_1 , як Позичальником, було укладено Договір про надання фінансового кредиту №2721 від 10.03.2025 року, в електронній формі, за умовами п.2.11 Договору кредиту, Відповідач отримав кредитні кошти у сумі 8 000 грн., та зобов`язався повернути отримані кошти, сплатити відсотки.
Відповідно до Розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання відповідачем умов, передбачених Договором про надання фінансового кредиту № 2721 від 10.03.2025 року, виникла заборгованість в розмірі – 18800 грн., яка складається з: 8000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 6800 грн. – заборгованість за процентами; 4000 грн. – штраф (а.с. 10-14).
Згідно з Довідкою про підтвердження платежу, АТ «ТАСКОМБАНКОМ» надало підтвердження, що в рамках Договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №103 від 10.12.2021 р. Банком 10.03.2025 було здійснено переказ грошових коштів, в сумі – 8000 грн., на банківську картку № НОМЕР_1 .

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Частиною четвертою статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги.
Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Відповідно до ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.
За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу.
Водночас за змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі – Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.
Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

V. Оцінка суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.
Умовами Договору про надання фінансового кредиту № 2721 від 10.03.2025 року, передбачені наступні істотні умови кредитування:
Сума кредиту – 8000 грн. 
Процентна ставка – 1 % за кожен день користування кредитом.
З умовами угоди відповідач ознайомлений, про що свідчить його електронно-цифровий підпис.
Через невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка складається з: 8000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 6800 грн. – заборгованість за процентами; 
Вказана заборгованість підтверджується розрахунком, суд вважає її розмір доведеним та таким, що її слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Щодо стягнення з позичальника заборгованості за штрафами в сумі 4000 грн., слід зазначити таке. 
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості нарахування ним пені та заборгованості за порушення відповідачем грошового зобов`язання відбулось після 24.02.2022 в період дії воєнного стану, тому відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення із відповідача заборгованості за штрафами в розмірі 4000 грн. 
Таким чином, у стягненні штрафу слід відмовити.

VI. Судові витрати.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 2662, 40 грн. та витрати на правову допомогу пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 2000 гривень. 
На підставі наведеного та ст. ст. 207, 625, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, ст. 1077, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НАЦІОНАЛЬНА» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 2721 від 10.03.2025 року, в сумі – 14800 (чотирнадцять тисяч вісімсот) гривень, суму сплаченого судового збору, у розмірі - 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок. та 2000 (дві тисячі) гривень витрат на правову допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до суду Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:
Позивач: Товариств з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НАЦІОНАЛЬНА», код ЄДРПОУ: 42761807, адреса: 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 41А.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: 	Васильковський В. В.