ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/23670/25       Слідчий суддя – ОСОБА_1 
1-кс/638/180/26      Доповідач – ОСОБА_2 
Апеляційне провадження № 11-сс/818/464/26   
Категорія: у порядку КПК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого  - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря  - ОСОБА_5 ,
прокурора   - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 – адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 26 березня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 62025170020017273 від 01 листопада 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 407, частиною 2 статті 190, частиною 4 статті 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 26.03.2026 задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком не більше 60 днів до 17:10 год. 23.05.2026, без визначення розміру застави.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. У разі відмови у задоволенні апеляційної скарги, змінити ухвалу слідчого судді та визначити підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а обраний підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід, є занадто суворим та не відповідає суспільній небезпеці кримінального правопорушення, та особі підозрюваного. 
Захисник вважає, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України та вважає, що на даний час відсутні будь-які підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.  Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки
Як вбачається із матеріалів провадження, СВ ХРУП № 3 ГУНП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 62025170020017273 від 01.11.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 407, частиною 2 статті 190, частиною 4 статті 185 КК України.
26.11.2026 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачений частиною 5 статті 407, частиною 2 статті 190, частиною 4 статті 185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 09.12.2025 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
25.03.2026 року о 17:10 ОСОБА_8 затримано в порядку статті 208 КПК України.
Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення інкримінованого йому злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України та дані, що характеризують особу підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. 
При цьому, з врахуванням вимог частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу – застави.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Матеріали, додані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачений частиною 5 статті 407, частиною 2 статті 190, частиною 4 статті 185 КК України.
Остаточна кваліфікація дій та доведеність вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, підлягає з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України органом досудового розслідування не доведені, не знайшов свого обґрунтованого підтвердження, спростовуються матеріалами провадження та з цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).
Надаючи оцінку можливості переховуватися підозрюваним ОСОБА_8 від органу досудового розслідування або суду, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.
Належить також врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень. 
Також суд апеляційної інстанцій не виключає можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_8 дій, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, що призведе до порушення розумних строків судового розгляду.
Суд апеляційної інстанції враховує, що підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності за корисливий злочин та враховуючи обстави кримінальних правопорушень, які носять системний характер, приходить висновку, що ОСОБА_8 має схильність до вчинення правопорушень, а відтак може вдатися до вчинення дій, передбачених пунктами 1, 2, 5 частиною 1 статті 177 КК України.
З огляду на викладене, на переконання суду апеляційної інстанції, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути достатнім для запобігання наявним ризикам. 
У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 422, 424 КПК України,

постановив:

 
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8  – адвоката ОСОБА_7 – залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 26 березня 2026 року – залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий - 

Судді: