ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8427/22 Суддя (судді) першої інстанції: Перепелиця А.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М., 
Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 02.01.2002 по 27.02.2004 у ТОВ «Київпідзембуд», з 01.03.2004 по 09.06.2008 у ТОВ «Укртунельбуд», з 10.06.2008 по 30.11.2010 у ТОВ «Укртунельбуд», з 01.12.2010 по 31.05.2013 у ТОВ «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення», з 16.01.2019 по 31.08.2020 у ТОВ «Національні будівельні стратегії» до пільгового стажу за Списком №1, згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначити і здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 01.02.2022.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено про протиправність дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки факт роботи з 02.01.2002 по 27.02.2004 у ТОВ «Київпідзембуд», з 01.03.2004 по 09.06.2008 у ТОВ «Укртунельбуд», з 10.06.2008 по 30.11.2010 у ТОВ «Укртунельбуд», з 01.12.2010 по 31.05.2013 у ТОВ «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення», з 16.01.2019 по 31.08.2020 у ТОВ «Національні будівельні стратегії» підтверджується записами у трудовій книжці з посиланнями на відповідні накази, а також індивідуальними відомостями про застраховану особу, а відсутність уточнюючої довідки та наказів про результати атестації робочого місця не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1.
Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем у поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначено про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.
У відповіді на відзив позивачем вказано, що відсутність належним чином оформленої уточнюючої довідки не може порушувати його право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки пільговий стаж підтверджено трудовою книжкою, а також індивідуальними відомостями про застраховану особу.
На виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-ІХ, адміністративну справу було передано до Київського окружного адміністративного суду за належністю.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 прийнято до провадження адміністративну справу та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про залучення співвідповідача в адміністративній справі №640/8427/22 відмовлено.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 02.01.2002 по 27.02.2004 у ТОВ «Київпідзембуд», з 01.03.2004 по 09.06.2008 у ТОВ «Укртунельбуд», з 10.06.2008 по 30.11.2010 у ТОВ «Укртунельбуд», з 01.12.2010 по 31.05.2013 у ТОВ «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення», з 16.01.2019 по 31.08.2020 у ТОВ «Національні будівельні стратегії» до пільгового стажу за Списком №1, згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити і здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 01.02.2022.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 18.03.2026.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 01.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На підтвердження стажу роботи на посадах, віднесених до Списку №1 позивачем надано: паспорт громадянина України; реєстраційний номер облікової картки платника податків; трудову книжку; диплом; військовий квиток.
Подану заяву за принципом екстериторіальності (відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1) було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.02.2022 № 262840010495 позивачу відмовлено у призначенні пенсії згідно з заявою від 01.02.2022 у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки про пільговий характер роботи відповідно до Додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 18.05.2022 № 2600-0212-8/52347, позивача повідомлено про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Вважаючи дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що в трудовій книжці позивача чітко зазначено періоди роботи, її характер, що, в свою чергу, виключає необхідність надання уточнюючих довідок.
Суд звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідачем вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення органами Пенсійного фонду України таких дій, на думку суду, не має покладати такого обов`язку на позивача.
Таким чином, на переконання суду, посилання відповідача на відсутність уточнюючої довідки як на підставу для відмови в призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, є безпідставними.
Щодо посилань відповідача на відсутність наказів про результати атестації робочого місця позивача, суд зазначив, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а відтак, на думку суду, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Як зазначив суд, ураховуючи, що позивач має необхідний стаж роботи за Списком №1, що дає йому право на призначення пенсії на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач зобов`язаний призначити і здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 01.02.2022.
З урахуванням наведеного, суд задовольнив позовні вимоги.
Натомість Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві вважає вказані висновку суду незаконними та необґрунтованими, оскільки позивачем не надано обов`язкових для призначення пенсії на пільгових умовах документів, а саме довідки про пільговий характер умов та інших підтверджуючих документів про пільгові умови праці, а також доказів, які б підтверджували порушення його прав.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини другої статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.
Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).
Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів а, б статті 13 та статті 100 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №383, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
У контексті доводів апелянта про те, що позивачем не надано обов`язкових для призначення пенсії на пільгових умовах документів, а саме довідки про пільговий характер умов та інших підтверджуючих документів про пільгові умови праці, а також доказів, які б підтверджували порушення його прав, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 48 КЗпП України, статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.
Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, аналіз наведених норм вказує на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 04.03.2020 у справі №367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.
Колегія суддів звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.
Разом із цим, робітник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки.
Із матеріалів справи вбачається, що згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 позивач працював на наступних посадах:
- у ТОВ «Київпідзембуд» з 02.01.2002 (наказ від 02.01.2002 №4-к) по 27.02.2004 (наказ від 27.02.2004 №23-к) - на посаді гірничого майстра на підземних роботах з повним робочим днем, начальника дільниці на підземних роботах з повним робочим днем;
- у ТОВ «Укртунельбуд» з 01.03.2004 (наказ від 10.06.2008 №30-к) по 09.06.2008 (наказ від 09.06.2008 №23-к) - на посаді директора;
- у ТОВ «Укртунельбуд» з 10.06.2008 (наказ від 10.06.2008 №30-к) по 30.11.2010 (наказ від 30.11.2020 №52-к) - на посаді заступника директора по виробництву;
- у ТОВ «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» з 01.12.2010 (наказ від 01.12.2010 №92-к) по 31.05.2013 (наказ від 31.05.2013 №34-к) - на посаді заступника генерального директора з охорони праці, виконуючим обов`язки начальника підземної дільниці на підземних роботах з повним робочим днем;
- у ТОВ «Національні будівельні стратегії» з 16.01.2019 (наказ від 15.01.2019 №к-2) по 31.08.2020 (наказ від 31.08.2020 №11-к) - на посаді головного інженера.
Таким чином, в трудовій книжці позивача чітко зазначено періоди роботи, її характер, що, в свою чергу, виключає необхідність надання уточнюючих довідок.
У відповідності до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
При цьому, пунктом 4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідачем вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення органами Пенсійного фонду України таких дій, на думку суду, не має покладати такого обов`язку на позивача.
На переконання колегії суддів, посилання апелянта на відсутність уточнюючої довідки, як на підставу для відмови в призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV є безпідставними.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всі вимоги законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За правилами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 243, 244, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко