Справа № 199/3862/26
(3/199/1340/26) 
ПОСТАНОВА 
іменем України
09 квітня 2026 року         місто Дніпро
Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Дяченко І.В. при секретарі судового засідання Капацин Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані в одне провадження справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Добропілля Донецької області, із вищою освітою, не маючої на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої головним бухгалтером у ДНЗ «Білицький професійний ліцей»,
яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,
за участю: прокурора – Голуба П.А. 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, та згідно з п.п.«а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 16.09.2025, перебуваючи на робочому місці, не повідомила у встановленому Законом порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання щодо підписання клопотання № 29 від 16.09.2025 про преміювання виконуючого обов`язки директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 , за підсумками роботи за вересень 2025 року та до професійного свята - Дня працівників освіти України, за зразкове виконання посадових обов`язків, у розмірі одного посадового окладу, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Також, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, та згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 16.09.2025, перебуваючи на робочому місці, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання клопотання № 29 від 16.09.2025 про преміювання виконуючого обов`язки директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 , за підсумками роботи за вересень 2025 року та до професійного свята - Дня працівників освіти України, за зразкове виконання посадових обов`язків, у розмірі одного посадового окладу, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.172-7 КУпАП.
Разом з тим, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, та згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 14.11.2025, перебуваючи на робочому місці, не повідомила у встановленому Законом порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання щодо підписання клопотання № 31 від 14.11.2025 про преміювання виконуючого обов`язки директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 , за підсумками роботи за листопад 2025 року за зразкове виконання посадових обов`язків, у розмірі одного посадового окладу, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, та згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 14.11.2025, перебуваючи на робочому місці, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання клопотання № 31 від 14.11.2025 про преміювання виконуючого обов`язки директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 , за підсумками роботи за листопад 2025 року за зразкове виконання посадових обов`язків, у розмірі одного посадового окладу, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Разом з тим, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, та згідно з п.п.«а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 11.12.2025, перебуваючи на робочому місці, не повідомила у встановленому Законом порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання щодо підписання клопотання № 32 від 11.12.2025 про преміювання виконуючого обов`язки директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 , за підсумками роботи за грудень 2025 року за зразкове виконання посадових обов`язків, у розмірі одного посадового окладу, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, та згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 11.12.2025, перебуваючи на робочому місці, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання клопотання № 32 від 11.12.2025 про преміювання виконуючого обов`язки директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 , за підсумками роботи за грудень 2025 року за зразкове виконання посадових обов`язків, у розмірі одного посадового окладу, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явилась, була сповіщена про дату, час і місце судового розгляду справи судовими SMS-повістками, які вона отримала: 31.03.2026 о 14:41:15 годині, 03.04.2026 о 09:52:07 годині та 06.04.2026 о 13:08:26 годині, а також останній повідомлявся також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складених відносно неї протоколів про адміністративні правопорушення. 
08.04.2026 до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра надійшла заява ОСОБА_1 , відповідно до якої остання просить розглянути дану справу без її участі, вину визнає в повному обсязі та просить суд призначити їх адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу. 
Прокурор Голуб П.А. вважав можливим здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, які об`єднані в одне провадження, без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , враховуючи її заяву в частині розгляду справи без її участі. 
За вказаних обставин, враховуючи заяву ОСОБА_1 про розгляд об`єднаних в одне провадження справ про адміністративне правопорушення без її участі, суд приходить до висновку, що з метою дотримання розумних строків розгляду справи, розгляд протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , які об`єднані в одне провадження, здійснювати за його відсутністю, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст.268 КУпАП. 

Прокурор Голуб П.А. підтримав обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, які об`єднані в одне провадження, та просив суд визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали об`єднаних в одне проваджень справ про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а її вина у вчиненні даних правопорушень знайшла своє підтвердження, виходячи з наступного.
Статтею 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги доправ, честі і гідності інших громадян, до правилспівжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності передсуспільством.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Склад правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати діяння як конкретне правопорушення. Кожний склад правопорушення обов`язково складається з таких елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу правопорушення, що виключає відповідальність особи за вчинене нею діяння.
Розглядаючи дані справи, які об`єднані в одне провадження, суд виходить з того, що норма ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлюється адміністративна відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Згідно примітки до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», особами, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, члени Ради нагляду за аудиторською діяльністю Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, які не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, посадові особи та інспектори Інспекції із забезпечення якості Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, члени Ради Аудиторської палати України, посадові особи Аудиторської палати України та працівники комітету з контролю якості аудиторських послуг Аудиторської палати України та комітетів з контролю якості аудиторських послуг професійних організацій аудиторів та бухгалтерів, Голова, заступники Голови, інші члени Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, крім обраних з числа здобувачів вищої освіти та представників всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців, а також посадові особи секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
За змістом п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому зумовлений особистими, сімейними, дружними чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Згідно наказу Білецького професійного ліцею № 32 від 01.12.2004, ОСОБА_1 з 01.12.2004 переведено на посаду головного бухгалтеру Білецького професійного ліцею.
Відповідно до Статуту ДНЗ «Білицький професійний ліцей», затвердженого наказом заступника Міністра освіти і науки України № 394 від 14.04.2014, ДНЗ «Білицький професійний ліцей» є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України державним професійно-технічним навчальним закладом другого атестаційного рівня, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття професійно-технічної та повної загальної середньої освіти.
Статтею 81 ЦК України передбачено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.
З урахуванням викладеного, ДНЗ «Білицький професійний ліцей» є юридичною особою публічного права.
Згідно з абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» посадовою особою юридичної особи публічного права - є голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права, а також особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступники, голова та члени іншого органу управління юридичної особи (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом юридичної особи публічного права.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ДНЗ «Білицький професійний ліцей», є посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальна за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Як вбачається з вищевикладених положень, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, нерозривно пов`язана з таким елементом як приватний інтерес, його суперечність з службовими повноваженнями, внаслідок чого виникає реальний конфлікт інтересів. Слід зауважити, що реальний конфлікт інтересів має бути чітко вираженим, конкретизованим та простежуватися на основі визначення того, який приватний інтерес переслідує особа у даному випадку, та яким чином цей приватний інтерес вступає у суперечність з службовими інтересами.
У свою чергу реальний конфлікт інтересів безпосередньо впливає на рівень об`єктивності та неупередженості особи при прийнятті рішень, вчиненні або не вчиненні певних дій, що відносяться до її службових або представницьких повноважень. Тобто, реальний конфлікт інтересів перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з прийнятим рішенням, внаслідок чого останнє не може вважатися неупередженим та об`єктивним.
Крім того, ознакою об`єктивної сторони зазначених правопорушень є саме реальний, а не потенційний конфлікт інтересів, тобто саме суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями особами. Потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. 
Разом з тим, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.
Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.
Отже, констатація наявності складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є можливою лише у тому випадку, коли реальний конфлікт інтересів впливає на реалізацію посадовою особою своїх дискреційних повноважень.
Право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд передбачає можливість його дискреції, тобто право вибору між декількома діями чи рішеннями, що однаково є правомірними та передбачені чинним законодавством.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Наявність дискреції (розсуду) посадової особи є визначальною та необхідною умовою для вирішення питання про наявність у її діях реального конфлікту інтересів, адже у випадку, коли особа у відповідності до імперативних вимог чинного законодавства має діяти у чітко визначений спосіб, чітко визначених межах та формі або повинна утримуватися від певних дій і в неї немає жодного власного розсуду стосовно виду та характеру можливого рішення, дій чи бездіяльності, то в такому випадку реальний конфлікт інтересів не впливає на об`єктивність та неупередженість рішень, дій чи бездіяльності посадової особи, оскільки остання позбавлена будь-якої можливості діяти в будь-який інший спосіб, ніж написано у законі. Отже, наявність дискреційних повноважень є необхідною передумовою вирішення питання про наявність у діях особи реального конфлікту інтересів.
Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13.02.2018 у справі № 361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі № 569/15527/16-а, від 20.03.2018 у справі №461/2579/17, від 20.03.2018 у справі №820/4554/17, від 03.04.2018 у справі №569/16681/16-а та від 12.04.2018 у справі №826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, можливе лише за сукупності умов: наявності у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; повноважень на прийняття рішення; факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.
Відповідно до п. 1.1. посадової інструкції головний бухгалтер ДНЗ «Білицький професійний ліцей» є керівником бухгалтерської служби (бухгалтерії) навчального закладу, який забезпечує ведення бухгалтерського обліку. 
Таким чином, головний бухгалтер ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_1 наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, тобто є посадовою особою юридичної особи публічного права. 
Згідно наказу Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 14.08.2018 № 155/165-18-к «Про увільнення ОСОБА_3 », з 14.08.2018 на заступника директора з навчально-виробничої роботи ОСОБА_2 , покладено виконання обов`язків директора.
Відповідно до п. 1.3. посадової інструкції головний бухгалтер ДНЗ «Білицький професійний ліцей» за своїми посадовими обов`язками працює під керівництвом директора навчального закладу. 
За таких обставин, головний бухгалтер ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_1 безпосередньо підпорядковується керівнику підприємства, а саме в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 і перебуває в залежності від прийняття рішень керівника відносно неї. 
Частиною першою статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Абзац 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» вказує, що приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Згідно п. 2.1. Методичних рекомендацій НАЗК №13 від 21.10.2022 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» - основними складовими конфлікту інтересів є сукупність таких факторів:
- у особи є приватний інтерес;
- у особи наявні службові повноваження, під час реалізації яких вона може на власний розсуд вчиняти дії, приймати рішення саме з питання, у якому у неї наявний приватний інтерес;
- такі службові повноваження мають дискреційний характер, тобто є такими, коли особа може на власний розсуд обирати з кількох юридично допустимих дій, рішень. 
Відповідно до п. 2.4 Методичних рекомендацій НАЗК №13 від 21.10.2022 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.
Саме сукупність зазначених факторів дає підстави стверджувати, що приватний інтерес особи може впливати на об`єктивність та неупередженість під час вчинення особою дії, прийняття рішення, а отже, у особи є конфлікт інтересів. 
За відсутності принаймні однієї із складових – службових повноважень дискреційного характеру та/або приватного інтересу – конфлікт інтересів не виникає. 
Приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий так і немайновий інтерес. Закон допускає необмежене коло обставин та ситуацій, що можуть свідчити про наявність приватного інтересу чи зумовлювати його виникнення за певних умов. 
Практично це означає, що кожен службовець (посадова особа) при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу. 
Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або неухваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.
При питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень, як складової конфлікту інтересів, слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язку особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення. 
Однією з типових обставин та ситуацій, що свідчать про наявність приватного інтересу є – відносини прямого підпорядкування. Як правило, підпорядковані працівники схильні діяти в інтересах керівника. Це зумовлено тим, що у разі прийняття рішення на користь керівника, підпорядкована особа може розраховувати або на його лояльне ставлення, додаткове матеріальне заохочення, або на уникнення негативної реакції керівника, застосування дисциплінарного стягнення/ініціювання дисциплінарного стягнення щодо підпорядкованого працівника тощо. В свою чергу керівник прагнутиме віддячити підлеглому працівнику, який задовольнив приватний інтерес керівника. 
Так, 16.09.2025, 14.11.2025 та 11.12.2025 головний бухгалтер ОСОБА_1 за особистим підписом направила клопотання № 29, № 31 та № 32 керівникові Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації щодо преміювання в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 за підсумками роботи за вересень, листопад та грудень 2025 року за зразкове виконання своїх посадових обов`язків у розмірі одного посадового окладу за кожен із вказаних вище місяців. 
За таких обставин встановлено, що головний бухгалтер ОСОБА_1 є підпорядкованою посадовою особою своєму безпосередньому керівника – в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 , яка приймає рішення, що можуть задовольнити особисті інтереси керівника, який в рамках своїх повноважень може приймати стосовно неї рішення про призначення на посаду та звільнення з посади, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень тощо, має приватний інтерес, зумовлений бажанням здобути прихильність керівника та зберігти добрі відносини з ним, який виник під час реалізації нею дискреційних службових повноважень, пов`язаних із вирішенням питання щодо визначення конкретного розміру премії.
Наявність у головного бухгалтера ОСОБА_1 дискреційних повноважень підтверджується пунктом 2.3.2 Методичних рекомендацій НАЗК №13 від 21.10.2022 року, відповідно до якого участь особи у підготовці, погодженні або ініціюванні документів, що впливають на прийняття управлінських рішень, свідчить про реалізацію дискреційних повноважень.
Суперечність між приватним немайновим інтересом ОСОБА_1 полягала в тому, що остання має приватний немайновий інтерес у формі бажання збереження добрих відносин між нею, як головним бухгалтером та безпосереднім керівником – в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей», оскільки ОСОБА_1 , як посадова особа юридичної особи публічного права повинна була діяти об`єктивно і неупереджено, виключаючи можливість впливу конфлікту інтересів.
Однак, відносини прямої організації залежності ОСОБА_1 від в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей», породжують наявність конфлікту інтересів в діянні ОСОБА_1 під час прийняття рішень щодо встановлення розміру премій відносно свого керівника ОСОБА_2 , яка займає посаду в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей», оскільки від дій та рішень останньої залежить ОСОБА_1 , як головний бухгалтер, так як в.о. директора вказаного навчального закладу ОСОБА_2 приймаються рішення про притягнення або не притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, зокрема головного бухгалтера ОСОБА_1 , встановлення премії, додаткових виплат та їх розміру на користь тих чи інших працівників навчального закладу, в тому числі й головного бухгалтера ОСОБА_1 . 
Отже, у головного бухгалтера ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_1 , яка перебуває у організаційно-правовій залежності від в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 , а тому не може об`єктивно та неупереджено розглядати питання щодо визначення розміру преміювання керівника, під час прийняття рішення щодо встановлення розміру премії був наявний реальний конфлікт інтересів, який потребував врегулювання в порядку, визначеному Законом України «Про запобігання корупції». 
У відповідності до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, суд, дослідивши матеріали щодо вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 63 від 20.03.2026, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 64 від 20.03.2026, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 65 від 20.03.2026, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 66 від 20.03.2026, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 67 від 20.03.2026, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 68 від 20.03.2026, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;
- Статутом ДНЗ «Білицький професійний ліцей», затвердженого наказом заступника Міністра освіти і науки України № 394 від 14.04.2014, відповідно до якого ДНЗ «Білицький професійний ліцей» є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України державним професійно-технічним навчальним закладом другого атестаційного рівня, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття професійно-технічної та повної загальної середньої освіти, тобто є юридичною особою публічного права;
- наказом Білецького професійного ліцею № 32 від 01.12.2004, відповідно до якого ОСОБА_1 з 01.12.2004 переведено на посаду головного бухгалтеру Білецького професійного ліцею;
- наказом Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 14.08.2018 № 155/165-18-к «Про увільнення ОСОБА_3 », згідно з яким на заступника директора з навчально-виробничої роботи ОСОБА_2 з 14.08.2018 покладено виконання обов`язків директора;
- посадовою інструкцію головного бухгалтер ДНЗ «Білицький професійний ліцей», затвердженою в.о. директора ОСОБА_2 01.09.2018, відповідно до якої головний бухгалтер є керівником бухгалтерської служби (бухгалтерії) навчального закладу, який забезпечує ведення бухгалтерського обліку. За своїми посадовими обов`язками головний бухгалтер працює під керівництвом директора навчального закладу; 
- положенням про преміювання робітників ДНЗ «Білицький професійний ліцей», який погоджено головою профспілкового комітету та затверджено директором навчального закладу, згідно з яким розмір премії директору та його заступникам затверджує Департамент освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації;
- клопотанням головного бухгалтера ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_1 від 16.09.2025, відповідно до якого остання порушує перед в.о. директора Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації питання щодо преміювання в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 за підсумками роботи за вересень 2025 року та до професійного свята «Дня працівників освіти України», за зразкове виконання своїх посадових обов`язків у розмірі одного посадового окладу з фонду економії заробітної плати загального фонду за фактично відпрацьований час;
- клопотанням головного бухгалтера ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_1 від 14.11.2025, відповідно до якого остання порушує перед в.о. директора Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації питання щодо преміювання в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 за підсумками роботи за листопад 2025 року за зразкове виконання своїх посадових обов`язків у розмірі одного посадового окладу з фонду економії заробітної плати загального фонду за фактично відпрацьований час;
- клопотанням головного бухгалтера ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_1 від 11.12.2025, відповідно до якого остання порушує перед в.о. директора Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації питання щодо преміювання в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 за підсумками роботи за грудень 2025 року за зразкове виконання своїх посадових обов`язків у розмірі одного посадового окладу з фонду економії заробітної плати загального фонду за фактично відпрацьований час;
- листом Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації № 749/0/161-26/01-20 від 20.03.2026, відповідно до якого встановлено, що у період часу з 01.03.2024 по теперішній час від Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей» не надходило повідомлень про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів;
- письмовими пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до яких остання вину визнала повністю та зазначила, що у зв`язку з відсутністю регіонального замовлення, Державний навчальний заклад «Білицький професійний ліцей» призупинив освітню діяльність, а профспілкова організація ліцею припинила свою діяльність. Під час проведення зборів трудового колективу ДНЗ «Білицький професійний ліцей», які відбувались 16.09.2025, 14.11.2025 та 11.12.2025 в режимі відеоконференції, на яких не була присутня в.о. директора ОСОБА_2 , нею, як головним бухгалтером, було надано інформацію про розмір економії бюджетних коштів по заробітній платі та запропоновано надати клопотання до Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації про преміювання в.о. директора ОСОБА_2 в розмірі одного посадового окладу, на що колективом навчального закладу було надано свою згоду. Протоколи зборів трудового колективу не складались. Такі клопотання надавались протягом тривалого часу на вимогу працівників Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації. Клопотання про преміювання в.о. директора ОСОБА_2 направлялись за її підписом, оскільки окрім директора вона мала право підпису, як головний бухгалтер. Накази про встановлення премій у вказані періоди в.о. директору ліцею ОСОБА_2 вона не підписувала, такі премії нараховувались та виплачувались згідно наказів Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації на підставі надісланого нею клопотання. Вона не розуміла, що такі її дії підпадають під порушення вимог антикорупційного законодавства, у зв`язку з чим жодних листів на адресу Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів нею надіслано не було. 
Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного бухгалтера Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», тобто є посадовою особою юридичної особи публічного права, та згідно з п.п.«а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 16.09.2025, 14.11.2025 та 11.12.2025 перебуваючи на робочому місці, не повідомила у встановленому Законом порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання щодо підписання клопотання № 29 від 16.09.2025, № 31 від 14.11.2025 та № 32 від 11.12.2025 про преміювання виконуючого обов`язки директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 , за підсумками роботи за вересень, листопад та грудень 2025 року за зразкове виконання посадових обов`язків, у розмірі одного посадового окладу.
Також, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером Державного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, та згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 16.09.2025, 14.11.2025 та 11.12.2025, перебуваючи на робочому місці, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання клопотання № 29 від 16.09.2025, № 31 від 14.11.2025 та № 32 від 11.12.2025 про преміювання виконуючого обов`язки директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 , за підсумками роботи за вересень, листопад та грудень 2025 року за зразкове виконання посадових обов`язків, у розмірі одного посадового окладу.
За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за:
- ч. 1 ст.172-7 КУпАП, тобто неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів;
- за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, тобто вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Щодо посилання особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що вона не приймала рішення та не підписувала накази про виплату в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 премії за підсумками роботи за вересень, листопад та грудень 2025 року, суд відхиляє, оскільки як встановлено в ході розгляду об`єднаних в одне провадження справ, головний бухгалтер ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_1 не повідомила Департамент освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації у встановленому законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та особисто підписала клопотання щодо необхідності призначення вказаних виплат своєму безпосередньому керівнику – в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 , із визначенням їх розміру, які були скеровані до Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації, що в подальшому стало підставою для винесення Департаментом освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації наказів про виплату в.о. директора ДНЗ «Білицький професійний ліцей» ОСОБА_2 премій за підсумками роботи за вересень, листопад та грудень 2025 року за зразкове виконання посадових обов`язків, у розмірі одного посадового окладу, що вказує про порушення останньою вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.ч. 1, 2 ст 172-7 КУпАП.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.
У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбаченихст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП не вбачається.
У відповідності до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника ОСОБА_1 , яка свою вину визнала повністю та щиро розкаялась у скоєному, ступінь її вини, наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу, згідно санкцій ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП.
Такий вид адміністративного стягнення буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 33-35, 36, 252, 283, 284 КУпАП, суд -.
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  визнати винуватою у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу:
- за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень;
- за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень. 
На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначити  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути із  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: І.В. Дяченко
09.04.2026