РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" квітня 2026 р.	Справа № 390/29/26	
 	Провадження № 2/390/21/26	

Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді Підгірської Г.О.,
за участю секретаря судового засідання Сотченко Я.В.,
відповідачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у приміщенні суду в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернулось до суду з цим позовом до відповідачки та просить стягнути з неї на свою користь заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 58 318,81грн.
Позов мотивує тим, що відповідачкою з лютого 2020 рік по листопад 2025 року включно було спожито природний газ на суму 58 318,81 грн, вартість якого не було оплачено, а тому заборгованість за спожитий природний газ підлягає стягненню в судовому порядку.
Ухвалою від 11.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного із викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі.
Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ст.ст.202, 208, 638 ЦК України: правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ст.ст.526, 527, 530 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Ч.1 ст.714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, що передбачено ч.1 ст.901 ЦК України.
Відповідно до ст.ст.7, 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги": індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Пунктами 1.1-1.3 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам" №2500 від 30.09.2015 визначено, що типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2496 (далі - Правила постачання), та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Відповідно договір укладається шляхом заявочного принципу та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Згідно з ч.2 ст.13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу.
Судом установлено, 30.09.2015 відповідачка ОСОБА_1 та ТОВ "ГК "Нафтогаз України" уклали договір у виді заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, згідно якого ТОВ "ГК "Нафтогаз України" зобов`язалося постачати природний газ до об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язалася оплачувати надані послуги за платіжними документами (рахунками), які виписує постачальник.
ТОВ "ГК "Нафтогаз України" проведено розрахунок фінансового стану за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який стосується споживача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , який свідчить, що за період із лютого 2022 року по листопад 2025 року наявна заборгованість за споживання газу, яка складає 58 318,81грн. (а.с.14).
Крім того, з цього розрахунку вбачається, що відповідачка акцептувала договір фактично споживаючи природний газ і частково сплативши вартість спожитого газу.
Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачем з кореспондуючими цим правовідносинам правами та обов`язками підтверджується діями сторін: позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (газопостачання), а відповідачка отримувала і користувалася даними послугами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що свідчать про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості.
Відповідно ст.ст.141, 142 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідачкою позов визнано, то суд вважає, що необхідно повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решта судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, що відповідає вимогам ст.ст.141, 142 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.202, 208, 525, 526, 527, 530, 714, 901 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 142, 258-260, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (юридична адреса: вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код: 40121452) заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 58 318,81 грн (п`ятдесят вісім тисяч триста вісімнадцять гривень 81 копійок).
Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» судові витрат зі сплати судового збору розмірі 1 514,00 (тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія ''Нафтогаз України" 50 відсотків суми сплаченого судового збору, а саме розміром 1 514,00 (тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн, перерахованого згідно платіжної інструкції № 0000035116 від 30.12.2025 
Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          Г. О. Підгірська