ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 208/6254/25  Номер провадження 22-ц/814/2198/26	Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л. В.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Обідіної О.І., Чумак О.В., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Жеваги Катерини Валеріївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» на рішення Кобеляцького районного суду від 16 січня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
У травні 2025 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 94800 грн., а також вирішити питання судових витрат.
В обгрунтування позову вказував, що 14.07.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1630277, згідно з умовами якого відповідач отримав грошові (кредитні) кошти у розмірі 16000 грн. та зобов`язався повернути їх у строки, визначені кредитним договором, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання, передбачені кредитним договором.
Проте, відповідач всупереч умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 94800 грн, із яких 16000 грн - заборгованість за тілом кредиту (сума отриманого та неповернутого кредиту), 70800 грн - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами та 8000 грн - заборгованість за штрафними санкціями.
Враховуючи викладене прохали задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Кобеляцького районного суду від 16 січня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 63200 (шістдесят три тисячі двісті) гривень, яка складається із: 16000 грн заборгованість за тілом кредиту; 47200 грн заборгованість за відсотками.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» судовий збір у розмірі 1614,93 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
На вказане рішення ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» через представника подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просить рішення районного суду в частині відмови у стягненні відсотків у розмірі 23600 грн. та штрафних санкцій у розмірі 8000 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вимог, а також вирішити питання судових витрат.
В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що відповідач підписуючи кредитний договір погодився із всіма його умовами, в тому числі щодо розміру процентів за користування кредитними коштами та сплатою штрафних санкцій.
Також вказує, що на момент укладення кредитного договору діяло обмеження денної ставки в розмірі 1,5%. Таким чином на момент укладення кредитного договору значення показника денної процентної ставки становило 1,5 % , що відповідало вимогам законодавства та обмеженням, які діяли на моменту укладення договору. Тому вважає, що судом безпідставно проведено розрахунок відсотків за користування кредитними коштами з урахуванням максимальної денної ставки 1% за весь період кредитування.
Окрім того вказує, що стягнення неустойки ( штрафу, пені) у випадку прострочення споживачем виконання свого зобов`язання за кредитним договором передбачено ЗУ «Про споживче кредитування». 
Рішення районного суду переглядається лише в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами у розмірі 23600 грн. та штрафних санкцій у розмірі 8000 грн.
28.03.2026 року від Мельника В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить її залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін. Також просить відмовити в задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Вказує, що докази витрат, які поніс відповідач на правничу допомогу будуть подані у порядку визначеному ч.8 ст. 141 ЦПК України.
Судове засідання в суді апеляційної інстанції з викликом учасників справи. На момент розгляду справи був присутній представник позивача, інші особи, які брали участь в розгляду справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Районним судом встановлено, що 14.07.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір №1630277 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 16000 грн (п. 1.2), строк кредиту 360 днів (п. 1.3), стандартна процентна ставка 1,5% в день (п.п. 1.5.1), знижена процентна ставка 1,125% в день (п.п. 1.5.2), а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплати проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с. 71-74). Також встановлено, що договір підписаний відповідачем електронним підписом із застосуванням одноразового ідентифікатора.
Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі - Правила), які розміщені на вебсайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил (п. 9.6 Договору).
До договору додано Графік платежів та інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, що є додатками до Договору про надання споживчого кредиту № 1630277 від 14.07.2024 року, а також паспорт споживчого кредиту з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма).
Факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позичальником ОСОБА_1 в електронній формі сторонами не заперечується.
Районним судом також встановлено, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, надавши відповідачу кошти у сумі 16000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» про успішне перерахування коштів, на підставі укладеного між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_1 від 2024-04-01 (а.с. 74 зворот).
Проте, у зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 05.05.2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 94800 грн, яка складається із: 16000 грн заборгованість по тілу кредиту; 70800 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 8000 грн штрафні санкції. Кількість днів прострочення 295 днів. Проценти за користування кредитом нараховані за період з 14.07.2024 по 05.05.2025 року (а.с. 75-78), що підтверджується наданим розрахунком.
Детального розрахунку нарахувань відсотків та неустойки (штрафу) за кредитним договором суду не надано. 08.05.2025 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с. 78 зворот), про за відповідач вимоги позивача не виконав, заборгованість за кредитним договором не погасив.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 23600 грн. районний суд виходив з того, що максимальна процентна ставка по кредиту не може перевищувати денну процентна ставка, тобто не може перевищувати 1% згідно ЗУ « Про споживче кредитування». Щодо відмови у стягненні штрафних санкцій, суд вказав на законодавчо встановлену вимогу про звільнення боржників від сплати штрафних санкцій під час військового стану. 

Колегія суддів в цілому погоджуючись з такими висновками районного суду, вважає за необхідне переглянути розрахунки суду першої інстанції в частині періодів протягом, яких позивач мав право на нарахування процентів у розмірі процентної ставки 1.5%, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 отримав споживчий кредит у сумі 16000,00 грн, строком користування 360 днів. Дата надання (отримання) кредиту 14.07.2024 року.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За умовами кредитного договору сторони передбачили відсоткову ставку 1,5% в день протягом всього строку кредиту, за винятком застосування зниженої процентної ставки у розмірі 1,125%.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Селфі кредит», нараховувало ОСОБА_1 проценти за користування кредитом за період з 14 липня 2024 року по 05 травня 2025 року за ставкою 1,5% в день. 
Водночас, 22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».
Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Починаючи з 241 дня з дня набрання ним чинності, тобто, з 21 серпня 2024 року, - 1%.
При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Проводячи розрахунок розміру заборгованості по процентам, судом першої інстанції, проценту ставку в розмірі 1% застосував до всього періоду користування кредитними коштами, не врахувавши що позивач відповідно до вказаного закону протягом періоду часу з 14.07.2024 року по 20.08.2024 рок, мав право на застосування процентної ставки 1.5% в день.
Як вбачається з матеріалів справи за період з 14.07.2024 року по 20.08.2024 року при застосовані процентної ставки 1,5 % в день, за вказаний період підлягає стягненню 9120 грн (16000* 1,5% *38). 
Між тим, з 21.08.2024 року по 05.05.2025 року відсоткова ставка згідно вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» не повинна була перебільшувати 1%.
Отже, за період з 21.08.2024 року по 05.05.2025 року, тобто за 257 днів, підлягала застосуванню процентна ставка 1 % (16000*1%*257 ), отже за вказаний період підлягає стягненню 41120 грн.
Всього заборгованість по відсоткам становить 50240 грн за період з 14.07.2024 року по 05.05.2025 року.
Таким чином, рішення в частині стягнення відсотків за користування кредитним договором слід змінити збільшивши розмір відсотків, які підлягають стягненню з 47200 грн до 50240 грн, а загальну суму по кредиту з 63200 грн. до 66240 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відмову у стягненні штрафних санкцій у розмірі 8000 грн, оскільки в період дії воєнного стану споживач звільняється від санкцій у вигляді ( пені, штрафу) за прострочення виконання своїх зобов`язань.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення районного суду в частині стягнення відсотків та розподілу судових витрат слід змінити, в іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Щодо витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.
Так, згідно з ч. 1 ст. 15, ст. 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.
За ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК).
Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як убачається із матеріалів справи 10 березня 2025 року між АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «СВК ПАРТНЕРС» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено договір про надання правової (правничої допомоги) № 52.
Відповідно до п.4.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги за надання правової (правничої) допомоги за цим Договором КЛІЄНТ зобов`язується сплатити АДВОКАТСЬКОМУ ОБ`ЄДНАННЮ витрати та гонорар згідно з тарифами визначеними у додатку №2 до цього Договору. 
Згідно акту б/н прийому передачі наданої правової ( правничої) допомоги від 16.02.2026 року вбачається, що за підготовку, написання та оформлення апеляційної скарги понести витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Установивши, що заявлений до стягнення розмір правничих витрат, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції становить 4 000,00 грн., колегія суддів дійшла висновку, що такий розмір стягнення не є співмірним зі складністю справи, та обсягом наданих адвокатом правничих послуг. 
Отже, з огляду на рівень складності справи та реальності правничих витрат, часткове задоволення апеляційної скарги з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 000,00 грн. правничих витрат, понесених в суді апеляційної інстанції В іншій частині стягнення слід відмовити з підстав їх невідповідності критерію пропорційності у цивільному судочинстві.
Також слід змінити порядок розподілу судових витрат.
Оскільки позов задоволено на 69,87% згідно зі статтею 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4231,33 грн. за подачу позову та за подачу апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Жеваги Катерини Валеріївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» - задовольнити частково.
Рішення Кобеляцького районного суду від 16 січня 2026 року -змінити, збільшивши розмір процентів який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « СЕЛФІ КРЕДИТ» за користування кредитом з 47200 грн до 50240 грн, а загальну суму заборгованості за кредитним договором з 63200 грн. до 66240 грн.
Змінити порядок розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « СЕЛФІ КРЕДИТ» витрати зі сплати судового збору в розмірі 4231,33 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн., а всього 6231,33 грн.
В іншій частині рішення районного суду - залишити без змін.

Постанова набира законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2026 року 

Головуючий суддя : ______________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ О.І. Обідіна __________________ О.В. Чумак