КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року

справа № 759/14286/13

провадження № 22-ц/824/1179/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.
при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 
боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року, постановлену під головуванням судді Твердохліб Ю.О. за заявою ОСОБА_1 , боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчих проваджень,-
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду, через систему "Електронний суд" з заявою, у якій просила замінити стягувача АТ "УКРСИББАНК" на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях: № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, НОМЕР_3, відкритих на підставі виконавчих листів № 2/759/371/14 виданих 02.02.2015 року.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11.02.2013 року по справі № 759/14286/13-ц було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу у розмірі 887 347,69 грн. За заявою АТ «УкрСиббанк» на виконання зазначеного рішення суду були відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирогової С.С. про відкриття виконавчого провадження від 22.12.2022 року, ВП № -НОМЕР_1, виконавчий лист № 2/759/371/14 виданий 02.02.2015 року; ОСОБА_3 , постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережним Я.В. про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2021 року, ВП № НОМЕР_2, виконавчий лист № 2/759/371/14 виданий 02.02.2015 року; ОСОБА_4 , постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережним Я.В. про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2023 року, ВП № НОМЕР_3, виконавчий лист № 759/14286/13-ц виданий 02.04.2015 року.
Згідно договору факторингу № 17/03/2025 від 17.03.2025 року АТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11178225000 від 04.07.2007 року та договором поруки № 124935 від 04.07.2007 року. Також, на підставі договору відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченого 17.03.2025 року Марченком А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за №354, відбулося відступлення прав за договором іпотеки № 58212, посвідченим 04.07.2007 року Кравченко І.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 3248.
В свою чергу, ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» відступило право вимоги за зазначеними вище договорами кредиту та поруки на користь ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги грошових зобов`язань № 17.03/2025_ДФ-1 від 17.03.2025 року. Крім того, на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) за договором іпотеки № 58212, посвідченим 04.07.2007 року Кравченко І.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 3248, відбулося відступлення на користь заявника прав і за договором іпотеки № 58212, посвідченим 04.07.2007 року Кравченко І.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 3248. Предмет іпотеки - 2-х кімнатна квартира № 86 , загальною площею 54,60 кв.м, житловою площею 29,60 кв.м, що належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зміна іпотекодержателя за договором іпотеки була зареєстрована у Державному реєстрі речових прав. У зв`язку з вищевикладеним заявник просила замінити стягувача у виконавчих провадженнях.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року заяву залишено без задоволення.
Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення заяви.
Вимоги обґрунтовані тим, що спірний Договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги грошових зобов`язань № 17.03/2025_ДФ-1 від 17 березня 2025 року (як і уточнено в його назві) вочевидь не тільки містить всі ознаки договору купівлі-продажу права вимоги, а і є договором купівлі-продажу права вимоги. Оскільки зазначений договір є договором купівлі-продажу права вимоги, то він не може одночасно бути іншим договором, зокрема кредитним договором.
В свою чергу, Договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги грошових зобов`язань № 17.03/2025_ДФ-1 від 17 березня 2025 року містить лише право вимоги на отримання грошового зобов`язання (кредиту та процентів за користування кредитними коштами) та не надає права, а також не створює обов`язку для апелянта (Заявника) надавати грошові кошти (кредит). Звідси випливає, що для укладення договорів, подібних до спірного договору, покупець права вимоги не повинен обов`язково мати статус фінансової установи.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитора, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.
Також, наданий суду договір факторингу № 17/03/2025 від 17.03.2025 року, додаток № 1 до договору факторингу № 17/03/2025 від 17.03.2025 року (перелік первинних договорів та договорів забезпечення), акт приймання-передачі прав вимоги від 17.03.2025 року (додаток №2 до договору), акт приймання-передачі документації до договору факторингу № 17/03/2025 від 17.03.2025 року підписані лише АТ «УКРСИББАНК» та не підписані фактором ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС», у зв`язку з чим заявником не доведено факту переходу права вимоги від АТ «УКРСИББАНК» до ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» за договором про надання споживчого кредиту №11178225000 від 04.07.2007 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 04.07.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 11178225000 (а.с. 112-113).
04.07.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №124935 (а.с. 123).
04.07.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки №58212 (а.с. 126-127).
30.03.2009 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання споживчого кредиту № 11178225000 (а.с. 118).
30.03.2009 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки №124935(а.с. 124).
30.03.2009 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду про внесення змін № 1 до договору іпотеки №58212 (а.с. 128).
22.12.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пироговою С.С. відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1, за виконавчим листом №2/759/371/14, виданим 02.02.2015 року, боржник ОСОБА_2 (а.с. 86).
01.03.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Бережним Я.В. відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3, за виконавчим листом № 2/759/371/14, виданим 02.02.2015 року, боржник ОСОБА_4 (а.с. 88).
18.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Бережним Я.В. відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_2, за виконавчим листом № 2/759/371/14, виданим 02.02.2015 року, боржник ОСОБА_3 (а.с. 90).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Бережного Я.В. накладено арешт на майно ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 (а.с. 89).
Заявником надано копію договору відступлення прав вимоги, за яким АТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» права вимоги за договором іпотеки № 58212, посвідченим 04.07.2007 року Кравченко І.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 3248, та додатковою угодою про внесення змін № 1, посвідченою 30.03.2009 року, Кравченко І.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 342 до договору іпотеки №58212, посвідченого 04.07.2007 року, Кравченко І.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 3248 (а.с. 91).
Також заявником надана копія договіру факторингу № 17/03/2025 від 17.03.2025 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС», який не містить підпису фактора (а.с. 92-95).
17.03.2025 року між ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги грошових зобов`язань №17.03/2025_ДФ-1 (а.с.101-106).
17.03.2025 року між ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором іпотеки №58212 від 04.07.2007 року, посвідченим Кравченко І.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстрованим № 3248 (а.с. 107-108).
17.03.2025 року ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» повідомило ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відступлення прав вимоги (а.с. 109-110).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, зокрема за кредитним договором, оскільки такі надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки, або інші установи, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 Цивільного кодексу України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа.
Це ж саме стосується переуступки права іпотеки, у тому випадку, коли вона забезпечує виконання кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2023 року по справі № 206/4841/20.
У постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 Велика Палата Верховного Суду також висловилась, щодо можливості відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами не тільки на користь фінансових установ, але й фізичних осіб лише за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебуває у процедурі ліквідації.
Як було встановлено, внаслідок послідовного укладення договорів відступлення права вимоги за кредитним договором, це право перейшло від ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» до ОСОБА_1 .
Отже, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ.
Оскільки відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, то ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» не могло відступити права вимоги на користь ОСОБА_1 .
Ураховуючи те, що відступлення прав за іпотечним договором могло бути вчинене лише за умови одночасного здійснення відступлення права вимоги за основним зобов`язанням (кредитним договором), а, як зазначено вище, таке відступлення на користь апелянта було неможливим, тому й відступати право за договором іпотеки № 5812 також було неможливе.
Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Наведені обставини були враховані судом першої інстанції та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви апелянта про заміну стягувача у виконавчих провадженнях.
Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст складено 24 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді