КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участю в режимі відеоконференції захисника Ковальського В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Ковальського В.В. разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Богуславського районного суду Київської області від 16 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором сільгоспторгу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1  притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 31 травня 2025 року о 14 год. 55 хв. в с. Медвин по вул. Шевченка 2А, керував автомобілем марки «ВАЗ 210934», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Богуславського районного суду Київської області від 16 жовтня 2025 року  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Ковальський В.В. подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Богуславського районного суду Київської області від 16 жовтня 2025 року.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник вказує, що оскаржувану постанову винесено 16 жовтня 2025 року. Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робить відповідна відмітка у справі. 

Захисник зазначає, що під час розгляду вказаної справи застосовувалася фіксація судових засідань технічними засобами, в той же час як вбачається з протоколу ВКЗ судового засідання від 16.10.2025 року №5289607 суд видалився до нарадчої кімнати, проте відсутні дані щодо виходу з нарадчої кімнати оголошення оскаржуваної постанови.

Вказана постанова надійшла захиснику в електронний кабінет через систему «Електронний суд» 21.10.2025 року о 21 год. 12 хв., тобто через 5 днів від дати зазначеній в ній (16 жовтня 2025 року), що є поважною причиною пропуску строку на оскарження та підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

В апеляційні скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Ковальський В.В. просить постанову Богуславського районного суду Київської області від 16 жовтня 2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник вказав, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального, є незаконною та необґрунтованою. Суд першої інстанції в порушення вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши справу поверхнево, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам справи.

Захисник зазначає, що транспортний засіб мав бути законно зупинений у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», тобто до самої зупинки мав знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається. Коли ж особа перебуває біля (в салоні) транспортного засобу, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній. 

Відеозапис, на який є посилання в оскаржувані постанові, всупереч зазначеному в ній, не містить інформації саме про рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його зупинку. При цьому, ОСОБА_1 зауважує, що такої інформації і не може бути, оскільки його транспортний засіб працівник поліції не зупиняв, а просто під`їхав до нього, натомість авто було вже в нерухомому стані та знаходилось на узбіччі проїзної частини з вимкненим двигуном та не заважало руху іншим транспортним засобам. Також ОСОБА_1 зазначає, що коли під`їхали до його автомобіля працівники поліції, він перебував за межами автомобіля, а тому це не може розглядатися як керування транспортним засобом. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, вказаний відеозапис не містить доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Працівники поліції під`їхали до автомобіля, коли ОСОБА_1 йшов до магазину. 

Крім того, достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння у поліцейських не було, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на проходження медичного огляду виписані ознаки, які не підтверджуються жодними доказами. На відеозаписах не зафіксована будь яка перевірка вказаних ознак, що унеможливлює об`єктивну перевірку наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння виключно за допомогою візуального спостереження. Також судом першої інстанції було поза увагою залишено той факт, що під час перегляду відеозаписів із нагрудних камер патрульних поліцейських, долучених до матеріалів справи, установлено, що в процесі огляду у світлу пору доби працівник поліції для перевірки реакції зіниць використовував ліхтарик, вбудований у мобільний телефон. Водночас на записах не зафіксовано будь-якої реакції зіниць ОСОБА_1 , що унеможливлює об`єктивну перевірку наявності ознак наркотичного сп`яніння виключно за допомогою візуального спостереження. Крім того, із вказаних відеозаписів не вбачається наявності в ОСОБА_1 поведінки, що відповідала б типовим проявам наркотичного сп`яніння. Поведінка ОСОБА_1 був спокійною, урівноваженою, без агресії чи емоційної нестабільності.

Також матеріали справи не містять підтвердження, що ОСОБА_1 виявляв чітку відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та ухилявся на закону вимогу поліцейського пройти такий огляд, а навпаки з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд медичному закладі м. Тараща на стан наркотичного сп`яніння проте з боку працівників поліції було здійснено провокації для того щоб ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. при цьому на відео, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення №476284 о 14:59 та №476439 о 14:58 ОСОБА_1 говорить, що згоден пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. 

Крім того, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що той перебуває в «розшуку з ТЦК та СП» і спочатку їм треба проїхати в ТЦК та СП, а потім вже нібито в медичний заклад. Тобто, метою поліцейських було доставити ОСОБА_1 до ТЦК та СП, а не до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Таким чином, своїми діями поліцейські умисно спровокували ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Ковальського В.В. щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та по суті апеляційної скарги, з урахуванням думки захисника частково передослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що задоволенню підлягає лише клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступних підстав.

Насамперед, суд з`ясував у захисника питання щодо участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Адвокат Ковальський В.В. повідомив, що ОСОБА_1 обізнаний про день, час і місце розгляду його апеляційної скарги і не бажає безпосередньо приймати участь в судовому засіданні, довіряючи права захисту адвокату.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із протоколу судового засідання від 16.10.2025 року (а. с. 46), суд видалився до нарадчої кімнати і після цього міститься лише запис про завершення судового засідання. У вказаному протоколі відсутній запис про повернення суду із нарадчої кімнати та проголошення вступної і резолютивної частини оскаржуваної постанови. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази направлення копії постанови ОСОБА_1 , а тому, враховуючи, що сторона захисту фактично не знала про прийняте судом рішення у день його винесення, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому він підлягає поновленню. 

Щодо виклику у судове засідання прокурора, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час розгляду апеляційної скарги, він не збирає нових доказів, а лише частково, за клопотанням сторони захисту, у разі його задоволення передосліджує вже наявні у матеріалах справи докази, на які посилається суд першої інстанції, і відповідно не перебирає на себе функцію сторони обвинувачення. Захисник Ковальський В.В. вважав за можливе розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні і клопотань про виклик прокурора до судового засідання не заявляв. 

Крім того, у вказаній справі надійшов лист із Обухівської окружної прокуратури із вх. №151103 від 27.11.2025 року, в якому зазначено, що нормами КУпАП не передбачено обов`язкової участі прокурора у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, а томуОбухівська окружна прокуратура просить розглянути дану справу без участі прокурора (а. с. 90-91).

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо допустимих доказів, які свідчать про обґрунтованість висновків судді першої інстанції, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння - відмовився.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 347251 від 31 травня 2025 року, підтверджується також направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.05.2025 року, актом огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників поліції. 

Враховуючи вищенаведені обставини та оцінюючи наявні у справі докази, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками судді, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис, який було передосліджено судом апеляційної інстанції відображає зміст даних, що містяться в протоколі про адміністративні правопорушення, на якому зафіксовано рух і зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , причиною зупинки на початку відеозапису вказано керування транспортним засобом із непристебнутим ременем безпеки. В ході спілкування працівники патрульної поліції виявили у водія ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій спочатку погодився, а коли дізнався, що перебуває у розшуку ТЦК, повідомив працівникам патрульної поліції, що нікуди з ними не поїде. Після роз`яснення працівниками поліції, що за наслідками відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 сказав «складайте». В подальшому, після складення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, ними було виявлено, що ОСОБА_1 залишив місце зупинки транспортного засобу. 

Відеозапис здійснювався при фіксації дій, передбачених ст.ст. 266, 254, 256 КУпАП. Жодних обставин, які б спростовували достовірність даних, відображених на відеозаписі, суду не надано. Таким чином, посилання у апеляційній скарзі щодо неналежності відеозапису як доказу у зв`язку з розривами у часі та неповним викладом обставин, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки його зміст дає підстави чітко встановити обставини вчиненого правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо незаконності зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки на початку відеозапису працівниками поліції повідомлено про те, що ОСОБА_1 керував із непристебнутим ременем безпеки, що є порушенням Правил дорожнього руху. 

До того ж, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження захисника про відсутність фіксації руху транспортного засобу та керування ним ОСОБА_1 , оскільки ці факти в повній мірі підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами. Крім того, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції жодним чином не заперечував факт керування ним транспортним засобом. 

Посилання захисника Ковальського В.В. про недоведеність ознак наркотичного сп`яніння суд апеляційної інстанції вважає неспроможними та спрямованими на ухилення від притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки працівниками поліції йому було повідомлено про такі ознаки сп`яніння, як: розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. А тому за таких обставин, вимога працівників патрульної поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є законною та обґрунтованою. 

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не висловив чіткої відмови від проходження огляду та погодився пройти огляд в м. Тараща є безпідставними. На відеозаписі зафіксовано, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд ОСОБА_1 дійсно спочатку погоджується, проте незабаром сказав, що нікуди з ними не поїде. Після роз`яснення наслідків відмови та можливість складення протоколу про адміністративне правопорушення сказав «складайте», а згодом взагалі залишив місце зупинки транспортного засобу, що також розцінюється як ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 

Всупереч доводам захисника, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про провокацію з боку працівників поліції на висловлення ОСОБА_1 відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Із відеозапису нагрудної камери працівника патрульної поліції вбачається належна процедура зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а також роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду. 

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Враховуючи вищевикладене, постанова Богуславського районного суду Київської області від 16 жовтня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя - 
ПОСТАНОВИВ

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Ковальського В.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Богуславського районного суду Київської області від 16 жовтня 2025 року - задовольнити та вважати апеляційну прийнятною. 

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Ковальського В.В. - залишити без задоволення. 

Постанову Богуславського районного суду Київської області від 16 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя
Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 358/951/25
Апеляційне провадження № 33/824/5454/2025
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Суддя у першій інстанції - Романенко К.С.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.