ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/128/26
Провадження № 2/483/292/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
30 березня 2026 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого – судді Рак Л.М.,
за участю секретаря Гречки С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, –

В С Т А Н О В И В :

06 лютого 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі – ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 16 серпня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено кредитний договір (оферта) № 16.08.2023-100001849 шляхом підписання останнім електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (кода) отриманого ним в СМС-повідомленні на номер його телефону вказаний при його ідентифікації на сайті, Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та Заявки на отримання кредиту, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн., що підтверджується квитанцією про електронний переказ коштів від 16 серпня 2023 року, строком на 70 днів з дати надання кредиту, з датою повернення кредиту 24 жовтня 2023 року, за процентною ставкою – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,3 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту становила 1350 грн. – 15 % від суми кредиту. 06 жовтня 2023 року вказаний вище кредитний договір (оферта) № 16.08.2023-100001849 від 16 серпня 2023 року було переоформлено шляхом укладення кредитного договору (оферти) № 06.10.2023-010000572, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8700 грн., строком на 70 днів з дати його надання, з датою повернення (виплати) кредиту – 14 грудня 2023 року. Період користування кредитом – кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У позичальника та кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту. Процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,3% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту/залишку кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 15% від суми кредиту та дорівнює 1305 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі перерахувавши позичальнику кредитні кошти на його рахунок, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-2249, однак відповідач свої зобов`язання за Договором по поверненню кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 06 лютого 2026 року утворилась заборгованість у розмірі 17921 грн. 99 коп., з яких: 8700 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 7916 грн. 99 коп. – заборгованість по процентам, 1305 грн. – заборгованість по комісії (за надання кредиту). Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від добровільного погашення кредитної заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором, сплачений судовий збір в розмірі 2662 грн. 40 коп. та крім того, позивачем в позовній заяві зазначено, що він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними в матеріалах справи доказами, зазначивши про це в позовній заяві та крім того, в ній представник зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, про причини своєї неявки до суду не повідомив.
Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.
Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 16 серпня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферта) № 16.08.2023-100001849 шляхом підписання останнім електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (кода) отриманого ним в СМС-повідомленні на номер його телефону вказаний при його ідентифікації на сайті.
Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн., строком на 70 днів з дати надання кредиту, з датою повернення кредиту 24 жовтня 2023 року, за процентною ставкою – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,3 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту становила 1350 грн. – 15 % від суми кредиту.
06 жовтня 2023 року вказаний вище кредитний договір (оферта) № 16.08.2023-100001849 від 16 серпня 2023 року було переоформлено шляхом укладення кредитного договору (оферти) № 06.10.2023-010000572, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8700 грн., строком на 70 днів з дати його надання, з датою повернення (виплати) кредиту – 14 грудня 2023 року. Період користування кредитом – кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У позичальника та кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту. 
Процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,3% за 1 (один) день користування кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту/залишку кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. 
Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 15% від суми кредиту та дорівнює 1305 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.
На підставі ст. 601 ЦК України позичальник просив зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 8700 грн. за кредитним договором 06.10.2023-010000572 від 06 жовтня 2023 року в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9000 грн. за кредитним договором 16.08.2023-100001849 від 16 серпня 2023 року. Кредитор погоджується на вказане зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Зобов`язання кредитора з видачі кредиту за кредитним договором 06.10.2023-010000572 та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за кредитним договором 16.08.2023-100001849 від 16.08.2023 вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Дана заява є частиною кредитного договору 16.08.2023-100001849 (а.с. 22).
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки кредитного договору № 16.08.2023-100001849 від 16 серпня 2023 року, що є невід`ємною частиною кредитного договору (оферти), ТОВ «Споживчий центр» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 9000 грн., а останній отримав кредитні кошти у вказаному розмірі, що підтверджується квитанцією № 2352797740 від 16 серпня 2023 року про перерахування коштів на поповнення картки 4149-49ХХХХ-49 (а.с. 27).
Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 06.10.2023-010000572 від 06 жовтня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 17922 грн. 01 коп., з яких: 8700 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 7917 грн. 01 коп. – заборгованість по процентам, 1305 грн. – заборгованість по комісії (за надання кредиту) (а.с. 24). 
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 06 лютого 2026 року утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі, яка на теперішній час не повернута і цим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).
За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про електрону комерцію».
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Надані позивачем докази є належними, достатніми та допустимими, подані з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до положень національного стандарту щодо оформлення документів та ст.ст. 83, 95 ЦПК України, а тому можуть бути прийняті судом до уваги, а протилежне було б ознакою надмірного формалізму з боку суду.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості є логічним, послідовним та відповідає матеріалам справи.
Враховуючи викладене, а також, що відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662 грн. 40 коп., сплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1).
Судом не вирішується питання щодо стягнення понесених позивачем судових витрат на надання правничої допомоги в розмірі 6000 грн., про що ним було зазначено в позовній заяві, оскільки позивачем відповідних доказів на час винесення рішення не надано. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази понесених судових витрат можуть бути надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, –

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, – задовольнити.

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 37356833) в рахунок заборгованості за кредитним договором № 06.10.2023-010000572 від 06 жовтня 2023 року – 17922 (сімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять дві) гривні 01 копійку, з яких: 8700 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 7917 грн. 01 коп. – заборгованість по процентам, 1305 грн. – заборгованість по комісії (за надання кредиту), а також 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок в рахунок сплаченого судового збору.

Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: