ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року м.Дніпро Справа № 904/1926/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.
представники учасників провадження:
від апелянта (АТ КБ “Приватбанк”): Харицька А.М. (власні засоби); 
уповноважена особа засновників боржника: Федорко В.А. (в залі суду); 
від кредитора (ТОВ “Дворічанське-Агро”): Рубан О.Г.(в залі суду); 
від кредитора (ТОВ “Кам`янське-Естейт”): Пільх А.В. (в залі суду);
арбітражний керуючий: Шевченко В.Є. (в залі суду); 
інші учасники: не з`явились; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 (суддя Мартинюк С.В., повний текст якої підписаний 20.06.2025) у справі №904/1926/23
за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", місто Дніпро 
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", місто Дніпро
про визнання банкрутом,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 у справі №904/1926/23, зокрема, задоволено клопотання ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" (вх.№11649/25 від 19.03.2025), ТОВ "Дворічанське-Агро" (вх.№12379/25 від 24.03.2025), розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Шевченка В.Є. (вх.№12402/25 від 24.03.2025) та ТОВ "БОРІВАЖ" (вх.№17699/25 від 25.04.2025) про продовження строку процедури розпорядженням майном, повноважень розпорядника майна та строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. 
Продовжено строк дії мораторію на задоволення вимог кредиторів та процедури розпорядження майном у справі №904/1926/23 про банкрутство ТОВ "БОРІВАЖ" та повноваження розпорядника майна ТОВ "БОРІВАЖ" арбітражного керуючого Шевченка В.Є. (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1231 від 24.07.2013) до 14.09.2025.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство комерційний банк “Приватбанк”, в якій просить:
- скасувати оскаржувану ухвалу в частині задоволення клопотань ПрАТ “СК “ІНГОССТРАХ”, ТОВ “Дворічанське-Агро”, розпорядника майна боржника та ТОВ “БОРІВАЖ” про продовження строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів та прийняти нове рішення, яким відмовити ПрАТ “СК “ІНГОССТРАХ”, ТОВ “Дворічанське-Агро”, розпоряднику майна боржника та ТОВ “БОРІВАЖ” у задоволенні клопотань в частині продовження строку дії мораторію у справі №904/1926/23 про банкрутство ТОВ “Боріваж”;
- стягнути в рівних частинах з ПрАТ “СК “Інгосстрах”, розпорядника майна ТОВ “Боріваж” арбітражного керуючого Шевченко В.Є., ТОВ “Дворічанське-Агро”, ТОВ “БОРІВАЖ” на користь АТ КБ “ПРИВАТБАНК” суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.
При цьому заявник апеляційної скарги посилається на те, що хоча п. 8 ч. 8 ст. 41 КУзПБ допускає продовження дії мораторію в разі значного перевищення вартості майна над сумою вимог забезпеченого кредитора, але саме по собі це перевищення не є безумовною підставою для такого продовження. 
Навпаки, це положення потребує комплексної оцінки всіх передбачених законом умов: 
- наявності перспективного плану санації;
- потенційної участі забезпеченого майна в такому плані;
- доказів, що продаж цього майна окремо може знизити вартість інших активів;
- а також належного повідомлення та врахування позиції забезпеченого кредитора. 
При цьому судом не було досліджено та враховано наступні обставини: 
- жоден із зазначених критеріїв не був належно доведений заявниками клопотання про продовження строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів; 
- вказане майно не залучене до жодного затвердженого або погодженого плану санації, а будь-які дії щодо розробки такого плану відсутні. 
Апелянт наголошує суду апеляційної інстанції, що задоволення даного клопотання щодо продовження строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів порушує його права та інтереси як забезпеченого кредитора та перешкоджає здійснювати дії спрямовані на задоволення вимог кредиторів за рахунок майна боржника. Таким чином, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між збереженням предмета застави під дією мораторію та інтересами забезпеченого кредитора.
Судом першої інстанції не були враховані строки процедури розпорядження майном у справі №904/1926/23, інтереси забезпеченого кредитора – державного Банку АТ КБ «ПриватБанк», виключні підстави для продовження строку дії мораторію та положення ЦК України і Закону України «Про заставу», які свідчать про першочерговість задоволення вимог саме забезпеченого кредитора в порівнянні з іншими кредиторами.
Суд першої інстанції формально посилається в оскаржуваній ухвалі на п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ щодо дії воєнного стану, без належної перевірки критеріїв ч. 8 ст. 41 КУзПБ. Слід зазначити, що вказана норма визначає право, а не обов`язок суду продовжити строки дії мораторію на задоволення вимог кредиторів за наявності тих чи інших обґрунтованих підстав.
До Кодексу України з процедур банкрутства не вносились відповідні зміни, які б визначали обов`язок суду першої інстанції продовжити строк дії мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника до закінчення воєнного стану в Україні, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про можливість продовження строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника до 14.09.2025.
При цьому, за 2 роки процедури розпорядження майном ТОВ «Боріваж» будь-яких інвесторів для вирішення питання відновлення платоспроможності боржника залучено не було. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Відсутність реального прогресу у затвердженні плану санації або реальних дій щодо погодження його із забезпеченим кредитором - АТ КБ «ПриватБанк», що виключає наявність підстав вважати, що майно може бути використане в потенційному плані санації. А отже, продовження строку дії мораторію в процедурі розпорядження майном із зазначених підстав не призводить до покрашення майнового стану боржника. 
Враховуючи, що у справі наявний кредитор, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, з метою дотримання балансу інтересів, з огляду на положення ст. 41 КУзПБ суд першої інстанції мав би відмовити в задоволенні клопотання ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ», ТОВ «Дворічанське-Агро», розпорядник майна боржника та ТОВ «БОРІВАЖ» в частині продовження строку мораторію на задоволення вимог кредиторів, однак, строк дії мораторію було продовжено без врахування принципу пропорційності та без будь-якої компенсації забезпеченому кредитору АТ КБ «ПриватБанк» за обмеження його прав.

У відзивах на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Шевченко В.Є., ТОВ “Кам`янське-Естейт” (правонаступник прав ПрАТ «СК «Інгосстрах» за ухвалою суду від 09.07.2025 у справі №904/1926/23, якою задоволено заяву ТОВ "Кам`янське-Естейт" про заміну кредитора правонаступником), ТОВ “Дворічанське-Агро” просять ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначили, що у господарського суду були всі підстави для задоволення клопотання кредитора ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» про продовження дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, у тому числі щодо задоволення забезпечених вимог АТ КБ «Приватбанк», про що було постановлено ухвалу.
Верховний Суд неодноразово наголошує, що у справах про банкрутство що первинним і пріоритетним завданням для місцевого суду має бути розгляд клопотань у сутнісно-хронологічному порядку із урахуванням пріоритетної потреби захисту інтересів всіх учасників провадження, а не індивідуально одного окремого заставного кредитора. 
Тобто, вирішення питання щодо можливості задоволення забезпечених вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за рахунок майна ТОВ «БОРІВАЖ», яке є предметом забезпечення, після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, законодавець ставить у пряму залежність від винесення судом постанови про визнання боржника банкрутом або ухвали про введення процедури санації у справі № 904/1926/23. 
Надання дозволу на звернення стягнення на предмет застави повинно відбуватись саме в процедурі ліквідації або санації ТОВ «БОРІВАЖ». 
Як було вказано в постанові Касаційного господарського суду від 21.08.2024 по справі №908/302/22: «При цьому, колегія суддів звертає увагу, що вимоги забезпеченого кредитора будуть задоволені у ліквідаційній процедурі за рахунок продажу майна боржника, яким забезпечуються вимоги такого кредитора…» Таким чином, реалізація (продаж) заставного майна здійснюється саме в процедурі ліквідації банкрута з врахуванням вимог КУзПБ.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.06.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 01.07.2025 здійснено запит матеріалів справи №904/1926/23 (необхідних для розгляду скарги) із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
04.07.2025 матеріали оскарження у справі №904/1926/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 у справі №904/1926/23; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 06.11.2025. 
08.08.2025, розглянувши клопотання апелянта про призначення розгляду скарги на більш ранню дату, судом його задоволено, призначено розгляд скарги на 20.08.2025.
В судовому засіданні 20.08.2025 оголошено перерву до 10.09.2025.
Розгляд справи, призначений у судовому засіданні на 10.09.2025, не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Паруснікова Ю.Б.
Ухвалою суду від 16.09.2025 розгляд справи призначено у судовому засіданні на 01.10.2025.
В судовому засіданні 01.10.2025 оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж". Визнано грошові вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" в розмірі 26 840,00 грн. судового збору (1 черга задоволення), 60 300,00 грн. суми авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга задоволення), 46 032 384,44 грн суми основного боргу (4 черга задоволення). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 10.10.2023. 
Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича (свідоцтво №1231 від 24.07.2013, адреса: 49008, місто Дніпро, вулиця Театральна, будинок 2). Призначено попереднє засідання суду на 20.06.2023.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2023 завершено попереднє судове засідання у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж". Призначено підсумкове засідання на 13.11.2023.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2023 клопотання розпорядника майна №02-113/62 від 18.07.2023 про продовження строку розпорядження майном ТОВ «Боріваж», повноваження розпорядника майна ТОВ «Боріваж» арбітражного керуючого Шевченко В. Є. та дію мораторію на задоволення вимог кредиторів на три місяці - задоволено частково. Продовжено строк процедури розпорядження майном ТОВ "Боріваж", повноваження розпорядника майна ТОВ "Боріваж" арбітражного керуючого Шевченко В.Є. та дію мораторію на задоволення вимог кредиторів до 13.11.2023.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2023 клопотання кредитора ПрАТ СК "Інгосстрах" №13-11/2023 від 13.11.2023 про продовження строку розпорядження майном ТОВ «Боріваж», повноваження розпорядника майна ТОВ «Боріваж» арбітражного керуючого Шевченко В.Є. та дію мораторію на задоволення вимог кредиторів - задоволено частково. Продовжено строк процедури розпорядження майном ТОВ "Боріваж", повноваження розпорядника майна ТОВ "Боріваж" арбітражного керуючого Шевченко В.Є. та дію мораторію на задоволення вимог кредиторів до 29.11.2023. Відкладено підсумкове засідання суду на 29.11.2023.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2023 продовжено строк процедури розпорядження майном ТОВ "Боріваж", повноваження розпорядника майна ТОВ "Боріваж" арбітражного керуючого Шевченко В.Є. та дію мораторію на задоволення вимог кредиторів до 16.01.2024. Відкладено підсумкове засідання суду на 16.01.2024.
Підсумкове судове засідання 16.01.2024 не відбулось, у зв`язку з направленням справи до апеляційної інстанції.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2024 продовжено строк процедури розпорядження майном та повноваження розпорядника майна до - 21.05.2024. Призначено підсумкове засідання 21.05.2024.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2024 продовжено строк процедури розпорядження майном та повноваження розпорядника майна до - 24.06.2024. Призначено підсумкове засідання суду на 24.06.2024.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2024 продовжено строк процедури розпорядження майном та повноваження розпорядника майна до - 19.08.2024. Відкладено підсумкове засідання суду на 19.08.2024.
Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 у справі №904/1926/23 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж"; припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича; визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Боріваж" місто Дніпро – банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 19.08.2025.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 у справі №904/1926/23 – скасовано; справу повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області на стадію розпорядження майном боржника для подальшого розгляду. 
Ухвалою господарського суду від 25.03.2025 продовжено строк процедури розпорядження майном у справі №904/1926/23 про банкрутство ТОВ "БОРІВАЖ" та повноваження розпорядника майна ТОВ "БОРІВАЖ" арбітражного керуючого Шевченка В.Є. до 08.04.2025.
Ухвалою господарського суду від 08.04.2025 продовжено строк процедури розпорядження майном у справі №904/1926/23 про банкрутство ТОВ "БОРІВАЖ" та повноваження розпорядника майна ТОВ "БОРІВАЖ" арбітражного керуючого Шевченка В.Є. до 10.04.2025. Призначено судове засідання на 10.04.2025 для розгляду клопотань.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2025 продовжено строк процедури розпорядження майном у справі №904/1926/23 про банкрутство ТОВ "БОРІВАЖ" та повноваження розпорядника майна ТОВ "БОРІВАЖ" арбітражного керуючого Шевченка В.Є. до 30.04.2025.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 продовжено строк процедури розпорядження майном у справі №904/1926/23 про банкрутство ТОВ "БОРІВАЖ" та повноваження розпорядника майна ТОВ "БОРІВАЖ" арбітражного керуючого Шевченка В.Є. до 14.05.2025.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 продовжено строк процедури розпорядження майном у справі №904/1926/23 про банкрутство ТОВ "БОРІВАЖ" та повноваження розпорядника майна ТОВ "БОРІВАЖ" арбітражного керуючого Шевченка В.Є. до 16.06.2025.

Виносячи оскаржувану ухвалу від 16.06.2025 у цій справі, якою, зокрема, продовжено строк дії мораторію на задоволення вимог кредиторів та процедури розпорядження майном у справі №904/1926/23 про банкрутство ТОВ "БОРІВАЖ" та повноваження розпорядника майна ТОВ "БОРІВАЖ" арбітражного керуючого Шевченка В.Є. до 14.09.2025, господарський суд виходив з того, що у відповідності до Звіту про оцінку морського перевантажувального складського комплексу зернових вантажів з причалом від 31.03.2015, який було зроблено після укладення Договору застави, вартість морського перевантажувального складського комплексу зернових вантажів з причалом складала вже 8 004 251 474,00 гривні.
Таким чином, вартість майна товариства, частка в якому значно перевищує розмір вимог забезпеченого кредитора, а саме на 2 502 614 774,00 грн.
За таких обставин, враховуючи повернення розгляду справи №904/1926/23 про банкрутство ТОВ "БОРІВАЖ" до стадії розпорядження майном, відсутність рішення кредиторів щодо подальшої процедури відносно боржника, право на належний захист своїх прав в суді першої інстанції, для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, суд задовольнив клопотання ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ", ТОВ "Дворічанське-Агро", розпорядника майна боржника та ТОВ "БОРІВАЖ" про продовження строку процедури розпорядженням майном, повноважень розпорядника майна та строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.
Також суд керувався п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до яких під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування господарський суд за клопотанням комітету кредиторів, кредитора, арбітражного керуючого чи з власної ініціативи може продовжити строки проведення попереднього засідання суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) звернення у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, оголошення про проведення першого, повторного та/або другого повторного аукціону, виконання плану санації (у тому числі якщо провадження у справі про банкрутство продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") чи реструктуризації боргів боржника, процедури розпорядження майном, ліквідації, реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Згідно з частиною першою статті 6 КУзПБ щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.
За частиною першою статті 44 КУзПБ під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КУПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна (частина друга статті 41 КУПБ).
Приписами частини третьої цієї статті передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до ч. 8 ст. 41 КУПБ, щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично та забезпечений кредитор отримує право звернути стягнення на предмет забезпечення, у тому числі поза межами справи про банкрутство, після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, або ухвалу про продовження строку дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів.
Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або боржника до завершення строку дії мораторію, передбаченого цією частиною, може продовжити строк дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів, якщо: 
- план санації розробляється і має перспективи бути затвердженим судом та майно, яке є предметом забезпечення, може бути задіяне у виконанні плану санації або таке майно є невід`ємною частиною цілісного майнового комплексу боржника; 
- вартість майна, яке є предметом забезпечення, значно перевищує розмір вимог забезпеченого кредитора; 
- наявні інші підстави, які свідчать, що продаж майна, яке є предметом забезпечення окремо від іншого майна боржника, матиме наслідком значне зниження вартості майна, яке не є предметом забезпечення. 
Про продовження строку дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів господарський суд постановляє ухвалу.

Отже, для продовження строку дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за ознакою «вартість майна, яке є предметом забезпечення, значно перевищує розмір вимог забезпеченого кредитора» необхідно встановити вартість майна, яке є предметом забезпечення.
При цьому колегія суддів зауважує, що відповідно до змісту ч. 8 ст. 41 КУзПБ для продовження строку дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за ознакою «вартість майна, яке є предметом забезпечення, значно перевищує розмір вимог забезпеченого кредитора» не є обов`язковим застосування до боржника - юридичної особи саме такої судової процедури, як санація боржника.
З огляду на що, колегія суддів не погоджується з наступними доводами заявника апеляційної скарги про необхідність комплексної оцінки таких передбачених законом умов, як:
- наявність перспективного плану санації;
- потенційної участі забезпеченого майна в такому плані;
- доказів, що продаж цього майна окремо може знизити вартість інших активів;
- вказане майно не залучене до жодного затвердженого або погодженого плану санації, а будь які дії щодо розробки такого плану відсутні.
Вищенаведені доводи заявника апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного (неправильного) тлумачення абз. 3 ч. 8 ст. 41 КУзПБ.

Щодо визначення вартості майна, яке є предметом забезпечення.
З метою забезпечення Кредитного договору сторони АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Боріваж" уклали договір застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016. Предметом цього договору є надання в заставу частки в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" (далі - ТОВ "Агротермінал Логістік"), опис якої зазначений в пункті 6 цього договору.
Заставою, забезпечується виконання зобов`язань за Кредитним договором з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також вимог Заставодержателя щодо відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за Кредитним договором і зверненням стягнення на предмет застави, та інших витрат щодо внесення та зміни відомостей в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна стосовно предмета застави (пункти 2 та 4 Договору застави).
Відповідно до пунктів 6 та 7 Договору застави частки предметом застави є належна ТОВ "БОРІВАЖ" частка у статутному фонді ТОВ "Агротермінал Логістік" у розмірі 99,999955%, загальною заставною вартістю 5 501 636 700,00 грн.

27 вересня 2016 року на Загальних зборах учасників ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК” (Протокол №1-27/09/16) було прийняте одностайне рішення про збільшення статутного капіталу Товариства до 224 129 528,00 грн. за рахунок внесення ТОВ “Боріваж” додаткових внесків до статутного капіталу Товариства загальною вартістю 224 129 528,00 грн. у вигляді належного ТОВ “Боріваж” на праві власності нерухомого майна вартістю 221 655 077,59 грн. з ПДВ - морський перевантажувально – складський комплекс зернових вантажів з причалом, розташований за адресою: Одеська область, Лиманський (Комінтернівський) район, Новобілярська селищна рада, комплекс будівель та споруд №5, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №240096451227; рухомого майна – транспортних засобів загальною вартістю 326 274,32 грн. з ПДВ; іншого рухомого майна загальною вартістю 2 138 176,09 грн.
На підставі Актів приймання – передачі №1-№3 від 27.09.2016 майно передане ТОВ “Агротермінал Логістік” в якості внеску в статутний капітал.
Тобто, основним активом ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК” є морський перевантажувально – складський комплекс зернових вантажів з причалом, розташований за адресою: Одеська область, Лиманський (Комінтернівський) район, Новобілярська селищна рада, комплекс будівель та споруд №5, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №240096451227.
При цьому, як свідчить Звіт про оцінку морського перевантажувального складського комплексу зернових вантажів з причалом від 31.07.2014, який оформлено з метою визначення вартості майна для його передання в заставу Національного банку України визначено вартість у розмірі 5 535 857 073,00 гривень.
У відповідності до Звіту про оцінку морського перевантажувального складського комплексу зернових вантажів з причалом від 31.03.2015, який зроблено після укладення вищевказаного Договору застави, вартість морського перевантажувального складського комплексу зернових вантажів з причалом складала вже 8 004 251 474,00 гривні.

Як вже було зазначено вище, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 12.06.2025, скасовано постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 у справі №904/1926/23; справу повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області на стадію розпорядження майном боржника для подальшого розгляду.
При цьому підставами для повернення справи на стадію розпорядження майном боржника були наступні обставини:
- відповідно до акту інвентаризації наявності фінансових інвестицій № 9 за даними бухгалтерського обліку номінальна вартість фінансових інвестицій становить 242 733 450,98 грн, балансова вартість становить 211 903 816,96 грн. Фінансовими інвестиціями, що обліковуються на балансі підприємства, є, зокрема:
- частка в статутному капіталі ТОВ «Агротермінал Логістік» у розмірі 99,99996% номінальною вартістю 242 733 450,98 грн, балансовою вартістю 211 903 816,95 грн;
- частка в статутному капіталі ТОВ «Агротермінал» у розмірі 100,00 % номінальною вартістю 16 647 287,23 грн, балансовою вартістю 0,01 грн;
- частка в статутному капіталі ВАТ «Завод гірничого обладнання «Булат» у розмірі 0,8858 % номінальною вартістю 1 100 635,75 грн, балансовою вартістю 0,00 грн;
- частка в статутному капіталі ПАТ «ЗНВКІФ «Стандарт Преміум» у розмірі 0,4756 % номінальною вартістю 856 100, грн, балансовою вартістю 0,00 грн (Таблиця 4.16 Аналізу від 13.12.2023).
Отже, складовою загального активу Боржника в сумі 297 127 331,50 грн. є довгострокові фінансові інвестиції вартістю 211 903 816,96 грн за даними бухгалтерського обліку.
- відповідно до Таблиці 4.17 Аналізу від 13.12.2023 (Аналіз довгострокових фінансових інвестицій за 2019-2022 роки) довгострокові фінансові інвестиції, які обліковуються за методом участі в капіталі інших підприємств (р. 1030 Балансу), станом на 2022 рік становлять 211 904 тис. грн. Питома вага довгострокових фінансових інвестицій в складі необоротних активів станом на 2022 рік – 93,7%. Питома вага довгострокових фінансових інвестицій в складі загальних активів станом на 2022 рік – 68,3%;
- оскільки загальна вартість необоротних активів Боржника у структурі балансу становить понад 50 відсотків (фактично 72,87%), в тому числі питома вага довгострокових фінансових інвестицій у вигляді частки в статутному капіталі ТОВ «Агротермінал Логістік» у розмірі 99,99996% в складі загальних активів ТОВ «Боріваж» на момент проведення Аналізу становить – 68,3%, то відповідно до абз. 10 п. 2.2.1. Методичних рекомендацій розпорядник майна мав здійснювати саме ринкову оцінку таких основних засобів та нематеріальних активів, вартість яких перевищує один відсоток загальної вартості таких активів;
- оскільки, в ході проведення розрахунку вартості підприємства оцінювач окремо визначає ринкову вартість кожного активу, що фігурує у балансі, то висновки суду та розпорядника майна про наявність у ТОВ «Боріваж» активів лише на суму 211 903 816,96 грн (балансова вартість корпоративних прав в ТОВ «Агротермінал Логістік» та в інших підприємствах) є передчасною, так як ТОВ «Агротермінал Логістік» володіє предметом нерухомого майна: «морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом», яке передано в 2016 році ТОВ «Боріваж» як майновий внесок до статутного капіталу ТОВ «Агротермінал Логістік»;
- оскільки ТОВ «Боріваж» фактично самостійно володіє ТОВ «Агротермінал Логістік», то і правомірним є висновок, що ТОВ «Боріваж» опосередковано (через юридичну особу) володіє активом: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, ринкова вартість якого не встановлена. Даний актив не було оцінено розпорядником майна з метою проведення фінансово-господарського аналізу боржника, тому висновок господарського суду про недостатність майна Боржника для задоволення вимог кредиторів та, як наслідок, про неплатоспроможність ТОВ «Боріваж» є передчасними.

Таким чином, однією з основних підстав для повернення справи на стадію розпорядження майном боржника була відсутність ринкової вартості основних засобів та нематеріальних активів, зокрема, не встановлення ринкової вартості корпоративних прав Боржника в ТОВ «Агротермінал Логістік».
Колегія суддів констатує, що станом на момент винесення оскаржуваної ухвали арбітражним керуючим так і не встановлена ринкова вартість корпоративних прав Боржника в ТОВ «Агротермінал Логістік», з огляду на що, господарський суд з об`єктивних причин позбавлений можливості порівняти вартість майна, яке є предметом забезпечення (вартість корпоративних прав Боржника в ТОВ «Агротермінал Логістік») із розміром вимог забезпеченого кредитора - Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк”.

Відповідно до п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування господарський суд за клопотанням комітету кредиторів, кредитора, арбітражного керуючого чи з власної ініціативи може продовжити строки проведення попереднього засідання суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) звернення у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, оголошення про проведення першого, повторного та/або другого повторного аукціону, виконання плану санації (у тому числі якщо провадження у справі про банкрутство продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") чи реструктуризації боргів боржника, процедури розпорядження майном, ліквідації, реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника.

Колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що ч. 8 ст. 41 КУзПБ визначає право, а не обов`язок суду продовжити строки дії мораторію на задоволення вимог кредиторів за наявності тих чи інших обґрунтованих підстав.
В той же час, за встановлених колегією суддів обставин, враховуючи повернення розгляду справи №904/1926/23 про банкрутство ТОВ "БОРІВАЖ" до стадії розпорядження майном, не встановлення ринкової вартості корпоративних прав Боржника в ТОВ «Агротермінал Логістік», відсутність рішення кредиторів щодо подальшої процедури відносно боржника, право на належний захист своїх прав в суді першої інстанції, для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, суд підставно задовольнив клопотання ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ", ТОВ "Дворічанське-Агро", розпорядника майна боржника та ТОВ "БОРІВАЖ" про продовження строку процедури розпорядженням майном, повноважень розпорядника майна та строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. 

Колегія суддів зауважує, що п. 1-6 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ не пов`язує право суду на продовження строку дії мораторію з його чинністю, а ст.ст. 118, 119 ГПК України не підлягають застосуванню у даному випадку, враховуючи встановлення підстав та порядку продовження дії мораторію на задоволення вимог кредиторів спеціальним законодавчим актом – Кодексом України з процедур банкрутства. 

У відповідності до правової позиції Верховного Суду у складі палати з розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанова від 22.09.2021 у справі N 905/1923/15) слід дійти висновку, що сплив строку дії мораторію щодо задоволення вимог забезпечених кредиторів не змінює порядку звернення стягнення на таке майно, що прямо випливає зі змісту частини 14 статті 39 КузПБ, відповідно до положень якої з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі у сукупності з частиною 3 статті 41 КУзПБ, якою передбачено, що звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника та частиною 6 цієї ж статті, за якою задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом задоволення, здійснюється в межах провадження у справі про банкрутство; реалізація майнових активів боржника, які є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, та виключає можливість реалізації поза цим провадженням, як і виконання (погашення) забезпечених вимог. 
Водночас, вирішення питання щодо можливості задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, законодавець ставить у пряму залежність від винесення судом постанови про визнання боржника банкрутом або ухвали про введення процедури санації. 
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 23.11.2021 по справі № 909/82/16. 
З огляду на викладене, до винесення судом постанови про визнання боржника банкрутом або ухвали про введення процедури санації вирішення питання щодо можливості задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, є передчасним.

Тобто, вирішення питання щодо можливості задоволення забезпечених вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за рахунок майна ТОВ «БОРІВАЖ», яке є предметом забезпечення, після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, законодавець ставить у пряму залежність від винесення судом постанови про визнання боржника банкрутом або ухвали про введення процедури санації у справі № 904/1926/23. 
Надання дозволу на звернення стягнення на предмет застави повинно відбуватись саме в процедурі ліквідації або санації ТОВ «БОРІВАЖ». 
Як було вказано в постанові Касаційного господарського суду від 21.08.2024 по справі №908/302/22: «При цьому, колегія суддів звертає увагу, що вимоги забезпеченого кредитора будуть задоволені у ліквідаційній процедурі за рахунок продажу майна боржника, яким забезпечуються вимоги такого кредитора…». Таким чином, реалізація (продаж) заставного майна здійснюється саме в процедурі ліквідації банкрута, з врахуванням вимог КУзПБ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 у справі №904/1926/23 – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 у справі №904/1926/23 – залишити без змін.
Судові витрати Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження постанови визначені ст.ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.03.2026.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя  Ю.Б. Парусніков