Справа № 352/325/26
Провадження № 2/352/628/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне

01 квітня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді Гриньків Д.В., 
секретар судового засідання Івасів В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.
12.02.2026 року представник позивача звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування посилався на те, що 21.12.2023 року між АТ "Райффайзен Банк" та відповідачем було укладено заяву-договір № 014-RO-82-247169730 про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою», за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 28 556,86 грн на строк 72 місяці, тобто до 24.12.2029 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в сумі 36% річних.
Банк виконав умови договору, надавши позичальнику кредит, однак останній припинив виконувати договірні зобов`язання.
20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/2-67-F, за умовами якого ТОВ «ФК «Сіті фінанс» набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і до боржника, яким є відповідач.
Згідно реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги, заборгованість відповідача перед новим кредитором становить 32 233,22 грн, з яких: 28 455,75 грн – сума заборгованості за тілом кредиту та 3 777,47 грн – сума заборгованості за процентами, яку і просить стягнути позивач та судові витрати.
ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без участі представника позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі і шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Причину неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву не скористався. 
ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 16.02.2026 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 01.04.2026 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.
ІV. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що 24.12.2023 року ОСОБА_1 підписав заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» №014-RO-82-247169730, в якій просив АТ «Райффайзен банк» надати йому кредит в сумі 28 556,86 грн на строк 72 місяці, де зазначив свої особисті відомості та номер телефону (а.с.12).
Того ж дня між АТ «Райффайзен банк» та ОСОБА_1 підписано Додаток до заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди NPDV2-1231344 від 21.10.2015 Заява-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-247169730, у відповідності до якої, з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сум 28 556,86 гривень, а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок з наступним відображенням операції надання Кредиту на картковий рахунок через поточний рахунок в дату надання кредиту. 
В рамках користування кредитом клієнт придбаває супровідну послугу страхування життя, здоров`я то працездатності, яку надає третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА Життя» (Страховик).
Клієнт призначає Банк вигодонабувачем для отримання страхових виплат за Договором добровільного страхування життя (укладеним між клієнтом то Страховиком підписанням Заяви на приєднання до Договору добровільного страхування життя №014-RO-82-247169730 від 24.12.2023 року), що є невід`ємною частин Заяви Договору.
Відповідно до п. 3.1. договору мета кредиту - кредит надається для власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю працівника в розмірі 28 000,00 гривень та оплати клієнтом страхового платежу в розмірі 556,86 грн на користь ПрАТ «Страхова компанія УНІКА Життя».
Строк кредиту 72 місяці з 24.12.2023 по 24.12.2029 року (пункт 3.2. договору).
Проценти за користування кредитом – 36% річних, процентна ставка фіксована (п. 3.3).
Дата щомісячного ануїтетного платежу – 24 числа кожного календарного місяця згідно графіку.
На умовах цієї Заяви-Договору банк надає клієнту послугу з відкриття та ведення поточного рахунку, а саме банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок «Для виплат» в гривні та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до правил та тарифів банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб (п.5.1 договору).
Заява-договір підписана відповідачем 24.12.2023 року за допомогою електронного підпису 067854 (а.с.9).
В матеріалах справи мітиться додаток до Заяви-Договору про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-247169730, який є Графіком платежів, де вказано чисту суму кредиту – 28000 грн, платіж за послуги страхувальника – 556,86 грн, та відсотки за користування кредитом, які в загальному за весь строк кредитування передбачені у сумі 41439,99 грн. Ануїтетний платіж становить 972,48 грн протягом усього строку кредитування, окрім останнього місяця, в якому такий платіж складає 950,77 грн (а.с.10-11).
Позичальником також підписано паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «кредит готівкою», в якому містяться аналогічні заяві-договору умови щодо кредиту (а.с.13-14).
24.12.2023 року ОСОБА_1 підписав заяву №014-RO-82-247169730 на приєднання до договору добровільного страхування життя, у відповідності до якої відповідач Заявою на приєднання акцептує приймає пропозицію ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА життя» на укладання Договору страхування для клієнтів-фізичних осіб, які отримують в AT «Райффайзен Банк» споживчий кредит за програмою кредитування Кредит готівкою», підтверджує досягнення згоди між мною та Страховиком з усіх істотних умов договору , та є доказом його укладення (а.с.15-16).
Страховиком за заявою є ПрАТ «Страхова компанія УНІКА Життя», страховий агент АТ «Райффайзен банк», вигодонабувач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк». Всі витрати, пов`язані з погашенням зобов`язань Страхувальника за рахунок страхових виплат здійснюються вигодонабувачем за рахунок коштів таких страхових виплат. Задоволення вимог Вигодонабувача за рахунок таких страхових виплат здійснюється у будь-який час і в будь-якому розмір в межах страхової суми.
Страхова сума за заявою становить 28556,86 грн. Розмір страхового платежу – 556,86 грн.
Вказана заява підписана відповідачем 24.12.2023 року електронним підписом 067854 (а.с.16).
У відповідності до розрахунку заборгованості АТ «Райффайзен банк» за договором №014-RO-82-247169730 від 24.12.2023 року, за боржником ОСОБА_1 станом на 24.06.2024 року існує заборгованість за кредитом – 28455,75 грн, 3777,47 грн – відсотки за користування кредитом. При цьому в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту позичальником було сплачено 101,11 грн, та 1350, 27 грн – за процентами (а.с.21).
У виписці по особовому рахунку, що надана АТ «Райффайзен банк» від 16.10.2025 року зазначено, що 24.12.2023 року відбулася виплата за кредитом №014-RO-82-247169730 в сумі 28556,86 грн, позичальнику ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (а.с.19-20)
20.02.2024 року між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №№ 114/2-67-F, у відповідності до якого ТОВ «ФК «Сіті фінанс» набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і до боржника, яким є відповідач за договором №014-RO-82-247169730 від 24.12.2023 року в загальній сумі 32233,22 грн, з яких: 28455,75 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 3777,47 грн – заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.22-27, 31-32).
30.09.2025 року позивач звертався з досудовою вимогою до відповідача погашення заборгованості за договором в сумі 32233,22 грн (а.с.35).
V.Мотиви з яких виходить суд та норми права.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилами ч. 1ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В п. 1ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В п. 1ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 2 статтіст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
VІ. Висновки суду.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.
Судом встановлено, що сторони шляхом підписання Заяви-Договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-247169730 обумовили у письмовій формі розмір процентів за користування кредитними коштами в сумі 36% річних. Окрім цього відповідачем підписано заяву №014-RO-82-247169730 на приєднання до договору добровільного страхування життя від 24.12.2023 року, відповідно до якої відповідач прийняв пропозицію страхової компанії «Уніка життя» на укладення договору страхування клієнтів-фізичних осіб, які отримують в АТ «Райффайзен банк» споживчий кредит в порядку та на умовах, викладених в договорі та безумовно погодився з його умовами, зокрема, щодо сплати страхового внеску в сумі 556,86 грн.
Відповідач отримав кредит, що підтверджується випискою по рахунку, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти у повному обсязі не повернув.
Доказів на спростування отримання кредиту за угодою №014-RO-82-247169730 від 24.12.2023 року відповідачем не надано.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині сплати тіла кредиту та відсотків за користування кредиту підлягають задоволенню та з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним договором в розмірі 32233,32 грн. з яких: заборгованість за основним боргом 28455,75 грн, 3777,47 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.
Відтак, позов слід задовольнити повністю.
VІІ. Судові витрати.
Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому з відповідача слід стягнути 3 328 гривень судового збору на користь позивача.
Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, зважаючи на позиції сторін щодо цього питання, дійшов такого висновку.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 7500 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору про надання правничої допомоги №26/11/2025 від 26.11.2025 року, які і заявив до стягнення з відповідача.
На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази:
договір про надання правничої допомоги 26/11/2025 від 26.11.2025 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс" (Клієнт) та адвокатським бюро «Титаренко лігал груп» ( (а.с.40-42);
замовлення №1730 від 06.01.2026 року до договору про надання правничої допомоги 26/11/2025 від 26.11.2025 року, за яким клієнт передав адвокатському бюро в роботу матеріали по справі за договором №014-RO-82-247169730, боржником за яким є ОСОБА_1 (а.с.44);
акт виконаних робіт до замовлення №1730 від 06.01.2026 року до договору про надання правничої допомоги 26/11/2025 від 26.11.2025 року на загальну суму 7500 грн (а.с. 45);
свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/2971 (а.с.48);
ордер на надання правничої допомоги серії АІ №12121205(а.с.47);
платіжна інструкція №170 на суму 7500 грн, де платник - ТОВ «ФК «Сіті фінанс», отримувач - АО «Титаренко лігал груп» (а.с.46).
Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
В частині 1ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судовихвитрат:1)розмір витратна правничу допомогу адвоката ,в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України).
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.
Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 7500 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату.
Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткової відмови та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» заборгованість за договором №014-RO-82-247169730 від 24.12.2023 року в розмірі 32 233 (тридцять дві тисячі двісті тридцять три) грн 22 коп., з яких: 28 455 (двадцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) грн 75 коп. - заборгованість за основним боргом, 3 777 (три тисячі сімсот сімдесят сім) грн 47 коп. - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн та 3 000 (три тисячі) витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс», вул. С.Стрільців, 37/41, м. Київ, 04053, ЄДРПОУ:39508708;
відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Рішення складене у повному обсязі 01.04.2026 року.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області       Гриньків Д.В.