Справа № 369/4887/26
Провадження № 2-о/369/364/26
РІШЕННЯ
Іменем України

20.03.2026 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Дубас Т.В 
при секретарі Тимощук К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті, – 

В С Т А Н О В И В: 
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою мотивуючи її тим, що він є оуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в Луганській області, м. Луганськ, що знаходиться на тимчасово окупованій території. 
Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 від 20 жовтня 1959 року серія НОМЕР_1 де в графі «мати» записано « ОСОБА_2 », витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища відповідно до якого 19 липня 1980 року ОСОБА_3 одружилася з ОСОБА_4 , актовий запис № 59, та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_5 », та свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , від 08 грудня 1984 року серія НОМЕР_2 де в графі «мати» вказано « ОСОБА_6 ».
Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів громадянського стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». 
Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть. 
Тому заявник просив встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в Луганській області, м. Луганськ.
Заявник направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі. 
Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до п.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 
При розгляді справи судом встановлено, заявник ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 від 20 жовтня 1959 року серія НОМЕР_1 де в графі «Мати» записано « ОСОБА_2 », витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища відповідно до якого 19 липня 1980 року ОСОБА_3 одружилася з ОСОБА_4 , актовий запис № 59, та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_5 », та свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , від 08 грудня 1984 року серія НОМЕР_2 де в графі «Мати» вказано « ОСОБА_6 ».
Із пояснень наданих заявником в заяві, та наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в Луганській області, місто Луганськ, що знаходиться на тимчасово окупованій території. 
Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть. 
Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. 
Відповідно до п. 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року м. Луганськ віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. 
Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Закон закріплює за державою обов`язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. 
Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. 
Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або посадовими особами, є недійсним і таким, що не створює правових наслідків. 
Окрім цього, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 
Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, назначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. 
За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених допустимими та належними доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення заяви. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268, 317 ЦПК України суд,
У Х В А Л И В: 
Заяву задовольнити
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроджениці смт. Станиця-Луганська, Луганської області, місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ, Луганської області, що знаходиться на тимчасово окупованій території.
Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тетяна ДУБАС