ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"18" лютого 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/2648/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.
секретар судового засідання Масловська Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, Одеська обл., м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 1)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транском Строй" (65012, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Осипова, будинок 25)
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: 1) Управління капітального будівництва Одеської міської ради (65091, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Комітетська, будинок 10-А); 
2) Фізичної особи-підприємця Справки Сергія Віл`ямовича ( АДРЕСА_1 ) 
про стягнення 4 659 505,60 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Бондар А.Г. - самопредставництво;
від відповідача: Новак Л.А. - ордер серії ВН №1567890 від 29.08.2025;
від третіх осіб: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.
3.07.2025 Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транском Строй", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 571 537,28 грн, неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди в сумі 4 087 968,32 грн та судовий збір.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 08.07.2025 суд відкрив провадження у справі №916/2648/25 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на "06" серпня 2025 р. о 12:45.
В підготовче засідання 06.08.2025 з`явився представник позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, водночас, останній повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвали від 08.07.2025 в електронний кабінет.
Ухвалою від 6.08.2025 судом було відкладено підготовче засідання при розгляді справи №916/2648/25 на "08" вересня 2025 р. об 11:30.
1.09.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме, копії листа ТОВ "Транском Строй" від 18 квітня 2024 року з додатком до нього – проектом акту та копію фіскального чека Укрпошти від 22.04.2024 № 6504802733410.
Крім того, 1.09.2025 до суду від відповідача надійшли пояснення по справі.
5.09.2025 до суду від позивача надійшли заперечення на письмові пояснення (заперечення на відповідь на відзив).
У судове засідання 8.09.2025 з`явилися позивач та відповідач. При цьому, відповідач просив суд прийняти вказані пояснення як відзив на позовну заяву.
Судом було поновлено строк на подання вказаних пояснень та прийнято останні у якості відзиву на позовну заяву.
Крім того, судом було запропоновано відповідачу надати суду докази направлення акту про повернення приміщення, запропоновано позивачу надати пояснення щодо осіб, які займали приміщення, а також було запропоновано представникам сторін надати суду письмові пояснення з приводу 15 днів (строк добровільного повернення приміщення по договору), а також щодо того, чи застосовується строк у 15 днів щодо орендної плати чи неустойки.
Судом було встановлено представникам сторін строк на подачу відповідних документів до 30.09.2025, а також оголошено ухвалу, якою продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 06.10.2025 о 10:45.
30.09.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання, у якому останній просить суд залучити Управління капітального будівництва Одеської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
30.09.2025 до суду від відповідача також надійшли пояснення з окремих питань.
30.09.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.
У судове засідання 6.10.2025 з`явилися позивач та відповідач. При цьому, позивач зазначив про те, що він не був обізнаний про перебування Управління капітального будівництва ОМР в орендованих приміщеннях.
Ухвалою 06.10.2025 суд задовольнив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Транском Строй" про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, залучив Управління капітального будівництва Одеської міської ради та Фізичну особу-підприємця Справку Сергія Віл`ямовича до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача.
Даною ухвалою суд зобов`язав позивача в порядку ч. 2 ст. 172 ГПК України надіслати на адресу залученої третіх осіб копію позовної заяви з доданими документами та відклав підготовче судове засідання на "22" жовтня 2025 р. о 12:45.
20.10.2025 до суду від позивача та відповідача надійшли заява про залучення документів до справи. Даними заявами представники сторін надали докази на виконання вимог ухвали суду від 06.10.2025.
21.10.2025 до суду надійшло клопотання від представника позивача про відкладення (перенесення) розгляду справи. 
22.10.2025 до суду надійшли наступні документи: клопотання від третьої особи 1 про відкладення розгляду справи та заява від відповідача, якою останній зазначає, що ознайомлений із вказаним клопотанням позивача про відкладення, не заперечує проти його задоволення та просить провести засідання, призначене у справі на 22.10.2025, за відсутності представника відповідача
В судове засідання 22.10.2025 представники позивача та відповідача не з`явилися. 
Ухвалою суду від 22.10.2025 суд відклав підготовче засідання при розгляді справи №916/2648/25 на "17" листопада 2025 р. о 14:00 з огляду на неявку учасників справи.
14.11.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.
17.11.2025 в підготовче засідання з`явились представник позивача та представник відповідача. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача в підготовче засідання не з`явились, водночас були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Ухвалою від 17.11.2025 суд відклав підготовче засідання на "26" листопада 2025 р. о 15:00.
18.11.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.
26.11.2025 в підготовче засідання з`явились представники позивача та відповідача. 
Ухвалою від 26.11.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на "17" грудня 2025 р. о 15:00.
Судове засідання, призначене ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.11.2025 по справі №916/2648/25 на "17" грудня 2025 р. о 15:00, не відбулося у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги в м. Одеса та Одеській області.
Ухвалою від 17.12.2025 суд призначив судове засідання по справі № 916/2648/25 на "19" січня 2026 р. о 14:00 год.
В судове засідання 19.01.2026 з`явились представники позивача та відповідача. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача в підготовче засідання не з`явились, водночас були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
В судовому засіданні сторони висловили правові позиції по справі у вступному слові.
Суд оголосив перерву в судовому засіданні до 09.02.2026 о 13:45.
У судове засідання 09.02.2026 з`явилися позивач та відповідач. Треті особи до суду не з`явилися.
У судовому засіданні судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення. Судом також було зазначено, що вступна та резолютивна частини рішення будуть оголошені 18.02.2026 об 11:20.
У судове засідання 18.02.2026 учасники справи не з`явилися.
У судовому засіданні судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.
Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності належать будівлі складської бази загальною площею 780,9 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, буд. 27-б, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідоцтвом про право власності від 08.12.2000 та технічним паспортом.
26.03.2018 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транском Строй" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №2-18/4, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежилі будівлі та споруди, загальною площею 780,90 кв.м, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул. Варненська, 27-Б. Згідно з п.1.3 договору термін дії договору оренди: з 26.03.2018 до 26.02.2021.
31.01.2020 між сторонами було укладено додатковий договір №1 про внесення змін до договору нежитлового приміщення №26.03.2018 №02-18/4, яким продовжено термін дії договору з 31 січня 2020 року до 31 грудня 2022 року.
У подальшому, рішенням Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 у справі №916/4219/23, яке набрало законної сили 09.04.2024, розірвано договір оренди нежитлового приміщення №02-18/4 від 26.03.2018, виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Транском Строй" з нежилих будівель та споруд, загальною площею 780,9 кв.м. за адерсою м. Одеса, вул. Варненська, 27-Б, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транском Строй" на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованість з орендної плати в сумі 1 299 880,10 грн, пеню в розмірі 165 579,54 грн та судовий збір в сумі 27 349,89 грн.
Водночас, як зазначає позивач, боржником в добровільному порядку рішення суду не виконано, внаслідок чого виникла необхідність здійснити примусове виселення боржника, про що складено акт державного виконавця від 09.04.2025.
Постановою про закінчення виконавчого провадження від 10.04.2025, винесеною головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Тимчуком Денисом Руслановичем в рамках ВП №76743224 з примусового виконання наказу № 916/4219/23 від 23.04.2024 виданого Господарським судом Одеської області про виселення виконавче провадження закінчено.
Таким чином, враховуючи, що строк повернення орендованого майна сплив 09 квітня 2024 року, натомість, фактично вказане майно було повернуто шляхом примусового виселення, що було здійснено державним виконавцем лише 09 квітня 2025 року, позивач заявляє позовні вимоги щодо стягнення неустойки у зв`язку з простроченням повернення орендованого майна після припинення договірних відносин у порядку ст.785 ЦК України, що за період 09.04.2024 до 09.04.2025 складає 4 087 968,32 грн.
Позивач також зазначає, що під час розрахунку неустойки наказ №547 від 17.08.2022 Департаментом не враховувався, адже такий застосується лише до питання нарахування орендної плати.
Крім того, позивач зазначає, що орендар систематично не сплачував орендну плату, внаслідок чого станом на 08.04.2024 у відповідача виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 571 537,28 грн, яка не була сплачена добровільно, внаслідок чого позивач звертається з вимогою про стягнення наявної заборгованості у судовому порядку.
Департамент, здійснюючи нарахування орендної плати, врахував наказ №547 від 17.08.2022, виданий на виконання рішення Одеської міської ради від 29.06.2022 №969-VIII.
При цьому, позивач заперечує проти доводів відповідача, зазначаючи, що лист відповідача щодо узгодження дати та часу зустрічі для підписання акту повернення з оренди майна на адресу Департаменту фактично не надходив. Будь-яких інших дій, спрямованих на належне підписання акту повернення об`єкта оренди, відповідачем вжито не було: він не звертався із заявою про запис на особистий прийом до уповноважених осіб Департаменту, не прибував особисто до установи з метою передачі приміщення, не ініціював узгодження відповідної зустрічі у будь-який інший спосіб. 
Така поведінка, на думку позивача, свідчить про відсутність реальних заходів для виконання зобов`язань за договором та підтверджує безпідставність його доводів щодо добровільного повернення майна.
При цьому, сам по собі факт того, що відповідач не експлуатував і не використовував об`єкт оренди після припинення договору, не звільняє його від обов`язку повернути майно у встановленому законом та договором порядку. Важливим є лише факт, що орендоване майно не було належним чином повернуте орендодавцеві у встановлений строк.
Крім того, позивач зазначає, що будівлі складської бази площею 780,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 27-Б, знаходяться на балансовому обліку Управління капітального будівництва Одеської міської ради. Інвентарний номер: 10310002. 
Після відкриття провадження у справі позивачу стало відомо, що відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 04.12.2003 (нова редакція) Управління капітального будівництва Одеської міської ради (Орендодавець) передало, а ФОП Справка С.В. (Орендар) прийняв у строкове платне користування частину нежитлових приміщень адміністративно-складських приміщень та будов (літ. “А” № 4, 3, 2 згідно з технічним паспортом КП “ОМБТІ та РОН від 10.01.2000) загальною площею 123,3 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 27-Б для використання виключно для ремонту та обслуговуванню автомобілів. 
При виїзді за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 27-Б, встановлено, що орендар ФОП Справка С.В. займає частину приміщень, а саме 123,3 кв.м. (літ. “А” № 1,2,3), які передані Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради в оренду.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Транском Строй".
Відповідач заперечує проти задоволення позову в частині позовних вимог про стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди в сумі 4 087 968, 32 грн, зазначаючи, що він сумлінно вжив зі свого боку заходи з повернення орендодавцю (позивачу) майна за договором оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за рішенням суду у справі № 916/4219/23.
Як зазначає відповідач, після укладення договору оренди відповідач не займав об`єкт оренди, не користувався ним, не розміщував своє майно.
З метою виконання рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 у справі №916/4219/23 відповідач звернувся до позивача з листом від 18 квітня 2024 року із проханням зв`язатись з директором ТОВ "Транском Строй" з метою узгодження дати та часу зустрічі для підписання акту повернення з оренди майна, натомість, жодної відповіді, жодної реакції з боку позивача на вказаний лист відповідача не відбулось.
Відповідач також зазначає, що примусового виселення відповідача не відбувалось, про що свідчить й акт державного виконавця від 09.04.2025, згідно з яким відповідача та його майна у вказаному приміщенні виявлено не було. 
Натомість, було зазначено, що об`єкти, зазначені у виконавчому документі, експлуатуються Управлінням капітального будівництва ОМР, що підтверджується витягом з ДРРП на нерухоме майно та технічним паспортом на зазначений об`єкт. При цьому, частину приміщень, орендує ФОП Справка Сергій Віл`ямович на підставі договору оренди від 01.10.2009.
Відтак, у зв`язку з добровільним поверненням відповідачем орендованого майна, останній зазначає про відсутність підстав для стягнення з нього неустойки.
Крім того, відповідач зауважує, що позивачем здійснено розрахунок неустойки за кожен місяць виходячи зі 100-відсоткової ставки орендної плати (колонка «ставка орендної плати, з урахуванням індексації»), а не зі ставки орендної плати у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, як це встановлено наказом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 17.08.2022 № 547.
При цьому, в даному випадку зобов`язання з повернення орендованих приміщень мало бути виконане у 15-тиденний строк після розірвання договору (п.4.7 договору), тобто, з 10 квітня 2024 року до 24 квітня 2024 року включно, натомість, позивач помилково почав нараховувати неустойку з 09 квітня 2024 року.
Стосовно позовної вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 571 537,28 грн відповідач зазначає, що зазначена сума обчислена позивачем за період дії договору оренди № 02-18/4 нежилого приміщення від 26.03.2018 з вересня 2024 року по 08 квітня 2024 року, тобто, до дня набрання законної сили рішенням Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 у справі № 916/4219/23, відтак, у відповідача відсутні заперечення щодо нарахованої суми заборгованості в розмірі 571 537,28 грн. Орендна плата у вказаній сумі нарахована позивачем відповідно до положень наказу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 17.08.2022 № 547 (у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати за договором оренди).

4. Фактичні обставини, встановлені судом.
Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності належать будівлі складської бази загальною площею 780,9 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, буд. 27-б, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідоцтвом про право власності від 08.12.2000 та технічним паспортом на нежитлові приміщення загальною площею 780,9 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 27-Б, виготовленим 10.01.2000 КП “ОМБТІ та РОН” (а.с.12-27; а.с.177-183).
Як встановлено судом з матеріалів справи, будівлі складської бази загальною площею 780,9 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 27-Б, зареєстровані 29.11.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1456511551101. Складова частина об`єкта нерухомого майна: будівлі літ. “А”, “Б”, “Ж”, “К”, літ. “Д”, будівлі контори літ. “В”, “Е”, пункту охорони літ. “С”, навіс літ. “Г”. 
Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.11.2000 №697 оформлено свідоцтво від 08.12.2000 № 011141 про право власності Одеської міської ради на будівлі складської бази по вул. Варненській, 27-Б. 
Будівлі складської бази площею 780,9 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 27-Б, знаходяться на балансовому обліку Управління капітального будівництва Одеської міської ради. Інвентарний номер: 10310002.
26.03.2018 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Транском Строй” (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №2-18/4 (а.с.28-30), відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежилі будівлі та споруди, загальною площею 780,90 кв.м., що розташовані за адресою: м.Одеса, вул. Варненська, 27-Б. Ринкова вартість об`єкта оренди становить 4018362грн. Звіт про незалежну оцінку вартості об`єкта оренди складений ПП “Дельта-Консалтінг” Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №341/17 від 14.04.2017 Фондом державного майна. 
Згідно з п.1.3 договору, термін дії договору оренди з 26.03.2018 до 26.02.2021.
Пунктом 2.1. договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 04.10.1995 року зі змінами та доповненнями; рішень Одеської міської ради та виконкому Одеської міської ради; протоколу засідання комісії з проведення конкурсів на право укладання договору оренди будівель (споруд, приміщень), які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси від 26.03.2018.
За умовами п.2.2. договору за орендоване приміщення орендар, зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 77 000 (сімдесят сім тисяч) гривень 00 копійок (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.
Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства. Орендні платежі починають нараховуватися з моменту підписання відповідного акта приймання-передачі орендованих приміщень.
Відповідно до п.2.3. договору до орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, плата за користування земельною ділянкою та інші послуги, які надаються спеціалізованими організаціями.
Пунктом 2.4. договору передбачено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.
Згідно з п.4.7. договору після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.
Відповідно до п.4.10. договору у випадку припинення дії цього договору, у зв`язку із закінченням строку чи дострокового розірвання договору, орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати з урахуванням щомісячного індексу інфляції по день підписання акта приймання-передачі приміщення.
25.04.2019 сторонами було підписано акт прийому-передачі нежилих будівель та споруд, розташованих за адресою: м.Одеса, вул. Варненська, 27-Б (а.с.30 зі звороту).
31.01.2020 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Транском Строй” (орендар) було укладено додатковий договір №1 про внесення змін до договору нежитлового приміщення від 26.03.2018 №02-18/4 (а.с.31), за умовами якого сторони дійшли згоди пункт 1.3 розділу “Предмет договору” доповнити наступним: “1.3 Продовжити термін дії цього Договору на 2 роки 11 місяців, а саме з 31 січня 2020 року до 31 грудня 2022 року”. Інші умови договору залишено без змін.
Рішенням Господарського суду Одеської області (суддя Погребна К.Ф.) від 06.03.2024 у справі №916/4219/23 (а.с.40-48), яке набрало законної сили 9.04.2024, позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Транском Строй” задоволено частково, розірвано договір оренди нежитлового приміщення №02-18/4 від 26.03.2018, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Транском Строй”; виселено Товариство з обмеженою відповідальністю “Транском Строй” з нежилих будівель та споруд, загальною площею 780,9 кв.м. за адресою м. Одеса, вул. Варненська, 27-Б, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Транском Строй” на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованість з орендної плати в сумі 1 299 880,10 грн (за період з березня 2022 р. до 10.08.2023), пеню в розмірі 165 579,54 грн та судовий збір в сумі 27 349,89 грн. В решті позовних вимог відмовлено. 
23.04.2024 судом було видано відповідні накази на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 у справі №916/4219/23.
9.12.2024 було відкрито виконавче провадження з виконання наказу №916/4219/23 від 06.03.2024 щодо виселення боржника з орендованих приміщень (а.с.34).
Як вбачається з акту державного виконавця від 09.04.2025 (а.с.34), державним виконавцем виходом за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 27-Б встановлено, що боржника виявлено не було, об`єкти, що зазначені в виконавчому документі, боржником не експлуатуються; майна боржника не виявлено. Натомість, об`єкти, зазначені у виконавчому документі, експлуатуються Управлінням капітального будівництва ОМР, що підтверджується витягом з ДРРП на нерухоме майно та технічним паспортом на зазначений об`єкт. При цьому, частину приміщень, орендує ФОП Справка Сергій Вільямович на підставі договору оренди від 01.10.2009, а саме, нежитлові приміщення №2,3,4 літ.А загальною площею 128,3 кв.м. Зазначені обставини у повному обсязі підтверджуються особами, що були присутні при проведенні виконавчих дій (зокрема, представник стягувача).
Постановою від 10.04.2025 закінчено виконавче провадження з виконання відповідного наказу на підставі п.9 ч.1 ст.39, 40 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.34-35).
Позивачем також надано суду розрахунок заборгованості (а.с.28), згідно з яким заборгованість з орендної плати за період з вересня 2023 р. до квітня 2024 р. (8 днів) становить 571 537,28 грн, неустойка за період з 09.04.2024 до 09.04.2025 становить 4 087 968,32 грн.
В матеріалах справи також наявний наказ Департаменту комунальної власності Одеської міської ради №547 від 17.08.2022, виданий на виконання рішення Одеської міської ради від 29.06.2022 №969-VIII (а.с.31-32), згідно з яким вирішено нараховувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Транском Строй" орендну плату у розмірі 50% орендної плати (з урахуванням її індексації), встановленої договором від 26.03.2018 №02-18/4 на період дії воєнного стану та протягом 30 календарних днів після припинення чи скасування його дії.
У свою чергу, відповідачем надано суду лист №3 від 18.04.2024, яким відповідач надіслав позивачу проект акту повернення з оренди майна та з метою узгодження дати та часу зустрічі уповноважених осіб сторін для підписання акту просив зв`язатись з директором ТОВ "Транском Строй", зазначивши контактний номер телефону останнього (а.с.64-65).
Позивачем також надано суду договір оренди нежилого приміщення від 04.12.2003 (нова редакція від 1.10.2009) та додаткові угоди до останнього, що укладені між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (Орендодавець) та ФОП Справкою С.В. (Орендар), згідно з якими орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежилі приміщення №2,3,4 літери "А" загальною площею 128,3 кв.м., які розташовані за адресою: вул.Варненська, буд.27-Б (договір продовжено на період дії воєнного стану та протягом 3 місяців з дати його припинення чи скасування) (а.с.163-175). Як вбачається з технічного паспорту, вказані нежилі приміщення №2,3,4 літери "А" загальною площею 128,3 кв.м. є приміщеннями складу та гаражів.
При цьому, додаткові договори №4, 3, 5 (а.с.171-175) узгоджені Департаментом комунальної власності Одеської міської ради.

5. Позиція суду.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Як встановлено судом, 26.03.2018 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Транском Строй” (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №2-18/4 (а.с.28-30), відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежилі будівлі та споруди, загальною площею 780,90 кв.м., що розташовані за адресою: м.Одеса, вул. Варненська, 27-Б. 
Рішенням Господарського суду Одеської області (суддя Погребна К.Ф.) від 06.03.2024 у справі №916/4219/23, яке набрало законної сили 9.04.2024, позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Транском Строй” задоволено частково, розірвано договір оренди нежитлового приміщення №02-18/4 від 26.03.2018, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Транском Строй”; виселено Товариство з обмеженою відповідальністю “Транском Строй” з нежилих будівель та споруд, загальною площею 780,9 кв.м. за адресою м. Одеса, вул. Варненська, 27-Б, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Транском Строй” на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованість з орендної плати в сумі 1 299 880,10 грн (за період з березня 2022 р. до 10.08.2023), пеню в розмірі 165 579,54 грн та судовий збір в сумі 27 349,89 грн. В решті позовних вимог відмовлено. 
Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, враховуючи, що вказане рішення суду має преюдиційне значення для розгляду даної справи в розумінні статті 75 ГПК України, суд доходить висновку про те, що договір оренди нежитлового приміщення №02-18/4 від 26.03.2018, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Транском Строй”, припинив свою дію 9.04.2024.
Щодо позовної вимоги стосовно стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 571 537,28 грн за період з вересня 2023 р. до квітня 2024 р. (8 днів) суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За умовами п.2.2. договору за орендоване приміщення орендар, зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 77 000 (сімдесят сім тисяч) гривень 00 копійок (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.
Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства. Орендні платежі починають нараховуватися з моменту підписання відповідного акта приймання-передачі орендованих приміщень.
Пунктом 2.4. договору передбачено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.
Як встановлено судом з поданих позивачем документів, відповідач за період з вересня 2023 р. до квітня 2024 р. (до 8.04.2024 включно) не сплачував орендну плату за користування орендованим приміщенням.
За підрахунком позивача, який перевірено судом, сума орендної плати за вказаний період становить 571 537,28 грн.
Доказів оплати заборгованості у сумі 571 537,28 грн матеріали справи не містять.
При цьому, відповідач зазначає, що заборгованість у сумі 571 537,28 грн обчислена позивачем за період дії договору оренди № 02-18/4 нежилого приміщення від 26.03.2018 з вересня 2024 року по 08 квітня 2024 року, тобто, до дня набрання законної сили рішенням Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 у справі № 916/4219/23, відтак, у відповідача відсутні заперечення щодо нарахованої суми заборгованості в розмірі 571 537,28 грн. 
Натомість, під час розгляду справи відповідачем не було надано суду заяву про визнання позову в порядку ст.191 ГПК України.
Відповідно до ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Враховуючи, що матеріали справи підтверджують факт передачі відповідачу в оренду нерухомого майна, а також те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості з орендної плати у розмірі 571 537,28 грн за період з вересня 2023 р. до квітня 2024 р. (до 8.04.2024 включно) (період дії договору оренди) відповідач, згідно приписів ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надав, натомість, підтвердив наявність вказаної заборгованості, яка також підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги стосовно стягнення з відповідача неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди в сумі 4 087 968,32 грн за період з 09.04.2024 до 09.04.2025.
Частиною 2 ст. 785 ЦК України встановлено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Невиконання наймачем передбаченого частиною першою статті 785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини другої статті 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності, як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. 
Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19.07.2023 у справі №924/746/22, від 19.10.2021 у справі №922/4268/20.
Як вже було зазначено судом, рішенням Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 у справі №916/4219/23, яке набрало законної сили 9.04.2024, зокрема, розірвано договір оренди нежитлового приміщення №02-18/4 від 26.03.2018, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Транском Строй” та виселено Товариство з обмеженою відповідальністю “Транском Строй” з нежилих будівель та споруд, загальною площею 780,9 кв.м. за адресою м. Одеса, вул. Варненська, 27-Б, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. 
Згідно з п.4.7 договору після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.
За таких обставин, суд зазначає, що орендар був зобов`язаний передати орендодавцю вказані приміщення до 24.04.2024 включно (протягом 15 днів після закінчення строку дії договору).
При цьому, суд зазначає, що повернення майна з оренди складається як з фактичної передачі майна орендодавцеві, так й з документального оформлення такого повернення між сторонами (підписання акта в порядку п.4.7 договору).
Враховуючи, що відповідачем не доведено вчинення всіх дій щодо закінчення документального оформлення повернення майна, суд доходить висновку про відсутність підстав для повного звільнення відповідача від відповідальності за прострочення повернення об`єкта оренди, а також про відсутність підстав для здійснення висновку щодо припинення зобов`язання щодо повернення майна у зв`язку з його повним виконанням.
Таким чином, враховуючи, що доказів повернення майна після припинення договору відповідачем не надано, а акт державного виконавця датовано 9.04.2025, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення неустойки в порядку ст.785 ЦК України.
Згідно з поданим позивачем до суду розрахунком неустойки у цій справі, позивачем заявлено до стягнення неустойку у сумі 4 087 968,32 грн за період з 09.04.2024 до 09.04.2025. 
Водночас, як вже було зазначено вище, неустойка як відповідальність за порушення зобов`язання з повернення приміщення має нараховуватися, з огляду на положення п.4.7 договору, з 16 дня (враховуючи приписи ст.253 ЦК України) після розірвання договору оренди приміщення, оскільки повернення об`єкта оренди протягом 15 днів після закінчення строку дії договору, тобто, до 24.04.2024 включно, є правомірним.
Крім того, як встановлено судом з розрахунку неустойки, позивачем не було враховано висновки, наведені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №916/1319/19, відповідно до яких при розрахунку розміру неустойки згідно з частиною 2 статті 785 ЦК за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном.
Такі висновки Верховного Суду ґрунтуються на тому, що застосування будь-яких заходів юридичної відповідальності за порушення господарських зобов`язань до юридичної особи не віднесено законодавцем до об`єктів оподаткування ПДВ. Основою для розрахунку ПДВ виступає додана вартість - знов створена вартість підприємством за рахунок його власних факторів виробництва (землі, капіталу, робочої сили, підприємництва тощо). Додана вартість (Value Added) це різниця між вартістю продукції, яку випускає підприємство, та вартістю засобів виробництва які ним використовуються; це вартість, яка додається в процесі виробництва товарів до вартості сировини, матеріалів, палива на кожній стадії руху товарів від виробника до споживача; це вартість послуги, яка надана юридичною особою до закупленої сировини та матеріалів своїми факторами виробництва; це чистий внесок фірми у створення товару.
Виходячи з аналізу частини 2 статті 785 ЦК, неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення її повернення, враховуючи природу її виникнення, не генерує додану вартість, оскільки не є товаром або послугою, її виникнення не пов`язане з впливом дій виробника/надавача послуг, розмір такої неустойки не залежить від вартості використаних продавцем/надавачем послуг сировини, інших товарів та додаткових послуг. Неустойка, нарахована на підставі частини 2 статті 785 ЦК, є спеціальною санкцією за порушення законодавства, вона не може бути об`єктом оподаткування податком на додану вартість в силу своєї правової природи як міри відповідальності.
За таких обставин, виключенню підлягає сума ПДВ, нарахована на орендну ставку. 
При цьому, суд також зазначає про відсутність підстав для нарахування неустойки до 9.04.2025 включно, враховуючи, що актом державного виконавця, датованим 9.04.2025, було передано вказане приміщення орендодавцю.
Суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.05.2025 у справі №904/8325/21, відповідно до яких розмір неустойки за ч.2 ст.785 ЦК України повинен обчислюватися виходячи з розміру орендної плати, що діяла на момент припинення договору оренди. Верховний Суд наголосив, що застосування індексу інфляції до орендної плати з метою визначення бази для розрахунку неустойки є неправильним і призводить до необґрунтованого збільшення її розміру.
Отже, за підрахунком суду розмір неустойки за період з 25.04.2024 до 8.04.2025 становить 1 531 553,58 грн.
Водночас, суд також враховує, що Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у Постанові від 16.08.2024 по справі №910/14706/22 відступив від висновку колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постановах від 29.03.2018 у справі №914/730/17, від 30.10.2019 у справі №924/80/19, та сформував правову позицію про те, що санкція, передбачена частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є різновидом неустойки (штрафної санкції), яка є законною неустойкою і застосовується у разі, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі.
Отже, така неустойка, передбачена частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, може бути зменшена судом за правилами частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України.
Так, за ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Оцінюючи можливість зменшення суми неустойки, суд враховує, що з метою виконання рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 у справі №916/4219/23 відповідач звернувся до позивача з листом від 18 квітня 2024 року із проханням зв`язатись з директором ТОВ "Транском Строй" з метою узгодження дати та часу зустрічі для підписання акту повернення з оренди майна, натомість, жодної відповіді, жодної реакції з боку позивача на вказаний лист відповідача не відбулось.
До вказаного листа був доданий проект акту повернення з оренди нежитлових будівель та споруд (а.с.64).
При цьому, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тверджень про ненадходження вказаного листа, зокрема, витягу з журналу реєстрації вхідної кореспонденції Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, довідки відповідального структурного підрозділу або інших документів, які б свідчили про відсутність реєстрації листа відповідача від 18.04.2024 №3.
За таких обставин, суд зазначає, що докази, надані відповідачем на підтвердження вчинення дій, спрямованих на повернення об`єкта оренди, є більш вірогідними, ніж твердження позивача про ненадходження відповідного листа.
Крім того, позивач, зазначаючи про прострочення відповідачем зобов`язання з повернення об`єкта оренди, посилається на акт державного виконавця від 09.04.2025, зазначаючи, що виселення відповідача відбулося у примусовому порядку.
Водночас, як вбачається з акту державного виконавця від 09.04.2025 (а.с.34), державним виконавцем виходом за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 27-Б встановлено, що боржника виявлено не було, об`єкти, що зазначені в виконавчому документі, боржником не експлуатуються; майна боржника не виявлено. Натомість, об`єкти, зазначені у виконавчому документі, експлуатуються Управлінням капітального будівництва ОМР, що підтверджується витягом з ДРРП на нерухоме майно та технічним паспортом на зазначений об`єкт. При цьому, частину приміщень, орендує ФОП Справка Сергій Віл`ямович на підставі договору оренди від 01.10.2009, а саме, нежитлові приміщення №2,3,4 літ.А загальною площею 128,3 кв.м. 
Зазначені обставини у повному обсязі підтверджуються особами, що були присутні при проведенні виконавчих дій (зокрема, представник стягувача).
Вказані обставини дійсно не є підставою звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання в порядку ст.617 ЦК України, враховуючи викладені вище висновки суду щодо необхідності документального підтвердження передання майна з оренди, а також враховуючи відсутність здійснення відповідачем всіх необхідних дій щодо завершення процедури повернення такого майна (відсутність доказів звернення останнього до орендаря з підписаним актом приймання-передачі майна; здійснення дій щодо пересвідчення у фактичному отриманні Департаментом вказаного листа), водночас, враховуються судом як підстава для зменшення розміру неустойки.
Суд також враховує, що позивачем доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану чи завдання останньому збитків в результаті дій саме відповідача, не надано.
З урахуванням викладеного у сукупності, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України, суд з огляду на наведені положення законодавства та правові висновки Верховного Суду, застосовуючи принципи справедливості, добросовісності, розумності, дійшов висновку щодо можливості зменшення розміру неустойки до 50 000 грн, що, на думку суду, забезпечить дотримання балансу інтересів обох сторін.
При цьому, вирішуючи питання щодо розміру зменшення неустойки, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 №911/952/22 (12-79гс23), згідно з якою індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, свідчать про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права. 
Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно без врахування зменшення судом розміру неустойки з власної ініціативи.

Керуючись ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транском Строй" (65012, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Осипова, будинок 25, код ЄДРПОУ 38294900) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, Одеська обл., м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 1, код ЄДРПОУ 26302595) заборгованість у сумі 571 537 /п`ятсот сімдесят одна тисяча п`ятсот тридцять сім/ грн 28 коп., неустойку у сумі 50 000 /п`ятдесят тисяч/ грн, судовий збір у розмірі 25 237 /двадцять п`ять тисяч двісті тридцять сім/ грн 09 коп.
3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02 березня 2026 р.

Суддя Ю.М. Щавинська