С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/11888/26
В справі 756/12988/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
20 квітня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Коробенка С.В.,
за участю секретаря судового засідання Левіцької Н.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина
У жовтні 2024 року Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило новий проект monobank, у межах якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.
17.03.2018 Відповідачка ОСОБА_1 звернулася до Позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, на підставі якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 85.000,00 грн на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .
Позивач зазначає, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг.
Враховуючи невиконання Відповідачкою умов договору, Позивач просить суд стягнути з неї на користь банку загальну заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» станом на 11.07.2024 у сумі 143.320,25 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у вказаній сумі, а також судовий збір у розмірі 3.028,00 грн.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.10.2024 справу направлено за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.12.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження.
07.08.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником Відповідачки - адвокатом Сікорською І.С.
У відзиві на позовну заяву представник Відповідачки заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що Анкета-заява не містить конкретних умов кредитування, зокрема розміру кредитного ліміту, процентної ставки, умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Представник Відповідачки зазначає, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», Тарифи та Паспорт споживчого кредиту не підписані Відповідачкою, а тому їх не можна розцінювати як складову кредитного договору. Представник Відповідачки наголошує, що Умови і правила неодноразово змінювалися банком, а тому кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Крім того, до матеріалів справи долучено Умови і правила в редакції від 27.11.2021, які набули чинності після укладення договору, а докази ознайомлення Відповідачки з редакцією станом на дату договору в матеріалах справи відсутні.
Представник Відповідачки, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, стверджує, що за відсутності в укладеному кредитному договорі умов щодо обов`язку сплати і розміру процентів банк не мав законних підстав для нарахування процентів за користування кредитом шляхом збільшення тіла кредиту. Представник Відповідачки також зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами підписання Відповідачкою Умов і правил, Тарифів та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису, а в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання Відповідачкою у електронному вигляді відповідних документів.
З розрахунку заборгованості представник Відповідачки встановив, що банком було нараховано та списано 158.984,79 грн процентів, що, на його думку, є неправомірним, оскільки в Анкеті-заяві від 17.03.2018 строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, процентна ставка не узгоджена. Представник Відповідачки просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

20.08.2025 до суду надійшла відповідь Позивача на відзив, у якій представник Позивача зазначив, що Анкета-заява є невід`ємною частиною Договору, а підписавши її, Відповідачка підтвердила ознайомлення з усіма частинами договору та отримання відповідних примірників у мобільному додатку. Позивач наголошує, що на момент укладення Договору 17.03.2018 чинною була редакція Умов від 28.02.2018, яка є безперервно доступною на офіційному сайті банку за посиланням https://monobank.ua/terms?file=umovy-2018-02-28.pdf. Зазначені Умови затверджені Рішенням правління АТ «Універсал Банк» (Протокол №7 від 28.02.2018) у якості Додатку №95 до Розпорядження №49р від 22.08.2013.
Позивач стверджує, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим, оскільки без погодження з Умовами у мобільному застосунку «Monobank» шляхом накладення електронного підпису неможливий вхід у головне меню застосунку та проведення будь-яких фінансових операцій. Позивач посилається при цьому на правові позиції Верховного Суду у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 та від 09.09.2020 у справі №732/670/19.
Щодо розміру заборгованості, Позивач зазначає, що згідно з деталізованою випискою про рух коштів по картковому рахунку Відповідачки за весь час користування карткою нею було проведено поповнень на суму 3.201.560,24 грн та зроблено витрат на суму 3.344.880,49 грн, отже сума коштів, яка не була повернута банку, становить 143.320,25 грн (3.344.880,49 грн - 3.201.560,24 грн). Позивач наголошує, що заборгованість складається з повністю використаного Відповідачкою кредитного ліміту у сумі 85.000,00 грн та суми овердрафту у розмірі 58.320,25 грн, який виник унаслідок списання відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі за рахунок кредитних коштів відповідно до умов Договору.
Крім того, Позивач зазначає, що Відповідачкою було оформлено 10 заяв послуги «Розстрочка» на загальну суму 63.963,85 грн та 134 заяви послуги «Транзакція в розстрочку», які підписані шляхом накладення електронного підпису та є електронними документами. Позивач стверджує, що застосування правових висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 є неможливим, оскільки вказана практика стосується інших кредитних угод з іншими умовами та сторонами, у кредитних відносинах, які виникли на підставі договору, укладеного у письмовій формі відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України. На підтвердження своєї позиції Позивач посилається на постанови судів апеляційної інстанції у аналогічних справах за позовами АТ «Універсал Банк»: постанову Київського апеляційного суду від 04.07.2022 у справі №754/12377/21, від 12.11.2021 у справі №760/27970/20, від 27.01.2022 у справі №759/12492/21, від 26.08.2021 у справі №759/3374/21, постанову Миколаївського апеляційного суду від 06.10.2021 у справі №484/1738/21, постанову Дніпровського апеляційного суду від 15.06.2022 у справі №185/1177/21.

У судове засідання 31.01.2026 сторони не з`явилися. Представник Позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка та її представник про причини неявки не повідомили. Враховуючи наявність заяв по суті справи від обох сторін, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 05 вересня 2022 року №1519/2-5034/11 (№61-175сво21), порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того, чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).
Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.

ІІІ. Мотивувальна частина
Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів, суд встановив наступне.
17 березня 2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (monobank), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрив на її ім`я поточний рахунок у гривні із встановленням кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку, відповідно до умов договору.
Проставлянням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою Відповідачка погодилася із тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомлена з вказаними документами та отримала їх примірники у мобільному додатку, а також зобов`язалася виконувати умови Договору.
Пунктом 6 Анкети-заяви Відповідачка просила вважати її власноручний підпис або його аналоги (у тому числі електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками. З цією метою вона засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка використовується для накладання електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором. Відповідачка визнала, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
Пунктом 3 Анкети-заяви Відповідачка беззастережно погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
На підтвердження факту укладення кредитного договору Позивачем надано суду анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 17 березня 2018 року, яка містить підписи представника банку та позичальника ОСОБА_1 .
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який визначає порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Згідно зі статтею 3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 4, 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Суд бере до уваги, що форма та порядок укладання договору між сторонами відбулись у змішаній формі - підписання позичальником анкети-заяви до договору про надання банківських послуг «monobank» із засвідченням генерації ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який у подальшому використовується для накладення електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором.
Із викладеного Позивачем алгоритму укладення кредитного договору та наданих доказів, зокрема зображень інтерфейсу мобільного застосунку «Monobank», встановлено, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та їх акцепту шляхом введення OTP-паролю подальше укладення електронного договору та вхід у головне меню мобільного застосунку для проведення будь-яких фінансових операцій є технічно неможливим.
Позивачем також надано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank у редакції від 28.02.2018, що діяла на момент підписання Анкети-заяви від 17.03.2018. Зазначені Умови затверджені Рішенням правління АТ «Універсал Банк» (Протокол №7 від 28.02.2018) у якості Додатку №95 до Розпорядження №49р від 22.08.2013. Вказані Умови є безперервно доступними на офіційному сайті банку за посиланням https://monobank.ua/terms?file=umovy-2018-02-28.pdf, що забезпечує виконання вимог частини 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» щодо безперешкодного доступу до електронних документів.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції Закону №2210-VIII від 16.11.2017) банк зобов`язаний мати власний веб-сайт та розміщувати на ньому інформацію, визначену законами, нормативно-правовими актами Національного банку України. Банк несе відповідальність за актуальність та достовірність інформації, розміщеної на його веб-сайті.
Таким чином, Анкета-заява є невід`ємною частиною Договору, і, враховуючи її зміст, підписавши Анкету-заяву, Відповідачка підтвердила, що ознайомлена з усіма частинами договору і отримала відповідні примірники. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору, а перелічені документи (Умови і правила, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту) формують Договір про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», з чим погодилася Відповідачка шляхом підписання Анкети-заяви.
Подібні висновки щодо правомірності укладення кредитного договору в електронній формі з АТ «Універсал Банк» викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18 та від 09.09.2020 у справі №732/670/19.
Щодо доводів Відповідачки про непогодження умов кредитного договору суд зазначає наступне.
Відповідачка стверджує, що Анкета-заява не містить конкретних умов кредитування, а Умови і правила, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту не підписані нею та не доводять її ознайомлення з ними.
Водночас суд звертає увагу на те, що Анкета-заява від 17.03.2018, підписана Відповідачкою, є невід`ємною частиною Договору про надання банківських послуг. У пункті 2 Анкети-заяви прямо зазначено, що Відповідачка погоджується, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладення якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. У пункті 3 Відповідачка підтвердила, що ознайомлена з вказаними документами та отримала їх примірники у мобільному додатку.
Крім того, відповідно до пункту 6 Анкети-заяви та пункту 6 розділу І Умов і правил, Відповідачка засвідчила генерацію ключової пари та визнала електронний підпис аналогом власноручного підпису. Таким чином, підтвердження Відповідачкою усіх наступних правочинів, у тому числі підписання договорів, угод, здійснювалося з використанням електронного підпису. Відповідно до частин 4, 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, за умови надання безперешкодного доступу до них, що було забезпечено банком як через мобільний додаток, так і через офіційний сайт.
Суд також враховує, що з наведеного банком алгоритму укладення кредитного договору та наданих зображень інтерфейсу мобільного застосунку встановлено, що без погодження у мобільному застосунку «Monobank» з Умовами і правилами надання банківських послуг шляхом накладення електронного підпису не є можливим вхід у головне меню застосунку та проведення будь-яких фінансових операцій, у тому числі отримання кредиту. Факт користування Відповідачкою кредитними коштами на підставі наданої деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку свідчить про те, що Відповідачка фактично погодила та прийняла умови договору.
Суд відхиляє доводи Відповідачки про мінливість Умов і правил та неможливість їх визнання складовою договору, оскільки Позивачем надано до матеріалів справи Умови і правила саме у редакції від 28.02.2018, що діяла на момент підписання Анкети-заяви від 17.03.2018. Зазначені Умови затверджені Рішенням правління АТ «Універсал Банк» (Протокол №7 від 28.02.2018) та є безперервно доступними на офіційному сайті банку, включаючи архів усіх попередніх редакцій. При внесенні змін до Умов на сайті розміщується нова затверджена редакція, а попередня залишається доступною у незмінному вигляді. Посилання Відповідачки на те, що до матеріалів справи долучено редакцію Умов від 27.11.2021, не спростовують наявності в матеріалах справи саме редакції від 28.02.2018, яка діяла на момент укладення Договору.
Щодо посилання Відповідачки на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 суд зазначає наступне.
Відповідно до правових висновків, викладених об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі №910/4450/19, подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет). Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).
Правова позиція, викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, стосується інших кредитних угод, з іншими умовами, правилами та сторонами, зокрема у кредитних відносинах, на підставі договору, укладеного у письмовій формі відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України. У даній же справі між Позивачем та Відповідачкою укладено електронний договір у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», з використанням електронного підпису у мобільному додатку. Зазначені правовідносини мають суттєво інший правовий зміст, суб`єктний склад та умови виникнення, у зв`язку з чим правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Аналогічного висновку дійшли суди апеляційної інстанції у справах за позовами АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості, зокрема у постановах Київського апеляційного суду від 04.07.2022 у справі №754/12377/21, від 12.11.2021 у справі №760/27970/20, від 27.01.2022 у справі №759/12492/21, від 26.08.2021 у справі №759/3374/21, постанові Миколаївського апеляційного суду від 06.10.2021 у справі №484/1738/21, постанові Дніпровського апеляційного суду від 15.06.2022 у справі №185/1177/21.
Щодо розміру заборгованості та доводів Відповідачки про безпідставність включення овердрафту до тіла кредиту слід зазначити наступне.
Відповідно до наданих Позивачем доказів, на підставі укладеного Договору Відповідачці встановлено кредитний ліміт у розмірі 85.000,00 грн на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .
Згідно з Тарифами обслуговування кредитних карт базова відсоткова ставка становить 3,1% на місяць (37,2% річних), збільшена відсоткова ставка - 6,2% на місяць (74,4% річних) та нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості.
Згідно з пп. 5.9 п. 5 Розділу ІІ Умов на суму наданого кредиту Банк нараховує відсотки за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах.
Відповідно до пп. 5.23 (4.23) п. 5 (4) розділу ІІ Умов в редакції, що діяла на момент укладення Договору, сторони погодили, що Кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами.
З деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку Відповідачки встановлено, що кредитний ліміт складає 85.000,00 грн, баланс складає мінус 58.320,25 грн, отже заборгованість становить 143.320,25 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного Відповідачкою кредитного ліміту у сумі 85.000,00 грн та суми овердрафту (мінусу по картці) у розмірі 58.320,25 грн.
З деталізованої виписки також встановлено, що за весь час користування карткою Відповідачкою було проведено поповнень карткового рахунку на суму 3.201.560,24 грн та зроблено витрат по картці на суму 3.344.880,49 грн. Отже, сума коштів, яка не була повернута Банку, становить 143.320,25 грн (3.344.880,49 грн - 3.201.560,24 грн = 143.320,25 грн).
Суд враховує, що загальна різниця між витратами та поповненнями по картковому рахунку (143.320,25 грн) значно перевищує суму списаних банком відсотків. Це спростовує довід Відповідачки про те, що вся заборгованість є наслідком виключно нарахування відсотків.
Довід Відповідачки про те, що розмір заборгованості не може перевищувати розмір встановленого кредитного ліміту в 85.000,00 грн, суд також відхиляє, оскільки відповідно до умов Договору кредит збільшується на суму заборгованості за відсотками та неустойкою при відсутності на рахунку власних коштів клієнта. Крім того, Відповідачкою було оформлено 10 заяв послуги «Розстрочка» на загальну суму 63.963,85 грн та 134 заяви послуги «Транзакція в розстрочку», що також впливало на формування загального балансу по картковому рахунку.
Розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, є деталізованим та відповідає виписці про рух коштів по картковому рахунку. Відповідачка не надала доказів, які б спростовували правильність розрахунку, як того вимагає частина 1 статті 81 ЦПК України.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд при цьому бере до уваги вимоги процесуального закону, який покладає тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Позивачем доведено на підставі належних доказів, з урахуванням особливостей проекту monobank, волевиявлення сторін на укладення правочину, зокрема погодження банком заявки позичальника на його укладення, факт укладення кредитного договору, погодження Відповідачкою його умов, а також підставність стягнення заборгованості в розмірі 143.320,25 грн, не спростованому Відповідачкою належними та допустимими доказами.
На підтвердження розміру заборгованості Позивачем надано розрахунок заборгованості, анкету-заяву, Умови і правила обслуговування в редакції від 28.02.2018, Тарифи, деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку, довідку про наявність рахунку та довідку про розмір встановленого кредитного ліміту.
Зазначені докази у своїй сукупності, на переконання суду, свідчать про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову в повному обсязі.
На підставі статті 141 ЦПК України стягненню з Відповідачки підлягає судовий збір у розмірі 3.028,00 грн.

IV. Резолютивна частина
Керуючись ст.ст. 207, 525, 526, 530, 629, 633, 634, 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 83, 89, 137, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:
1. Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.03.2018, нараховану станом на 11.07.2024 у сумі 143.320,25 грн (сто сорок три тисячі триста двадцять гривень двадцять п`ять копійок) (тіло кредиту).
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3.028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок).
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
4. Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; код юридичної особи: 21133352.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: