ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/446/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Аюпової Р.М. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Сіфуд" (07442, Київська обл., Броварський р-н, с. Велика Димерка, вул. Броварська, 152); 	
до 	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); 	
про 	стягнення коштів у розмірі 75 966, 76 грн	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Флагман Сіфуд", с. Велика Димерка, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - ОСОБА_1 , с. Циркуни, про стягнення заборгованості у розмірі 75 966, 76 грн, підставою нарахування якої стало порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу № 1597/10ВР від 02.10.2020 в частині вчасної та у повному обсязі оплати за поставлений позивачем товар.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/446/26. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання). Встановлено відповідачу строк - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали для подання суду: обґрунтованого письмового відзиву, складеного з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на чинне законодавство та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем; доказів направлення відзиву позивачу.
Відповідач правом на участь у розгляді даного спору не скористався, відзив на позов не надав, заборгованість не спростував.
Згідно з відповіддю № 2349207 від 17.02.2026 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП Белікову Тетяну Миколаївну припинено за власним рішенням 30.09.2025.
Відповідно до відповіді № 2349340 від 17.02.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, місцем реєстрації відповідачки - Белікової Тетяни Миколаївни, є: АДРЕСА_2 .
З метою повідомлення відповідачки про відкриття провадження у цій справі та надання останній можливості реалізувати власні процесуальні права, суд засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному демографічному реєстрі направив копію ухвали від 17.02.2026 про відкриття провадження у справі № 922/446/26.
Копія ухвали, надіслана на адресу відповідачки, зазначена у витязі з Єдиного державного демографічного реєстру, повернулася до суду з відміткою відділення зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відомостей про наявність у відповідачки іншої адреси матеріали справи не містять.
Згідно з ч. 1, 5 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.
Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 4 ст. 116 ГПК України).
Ч. 1 ст. 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Водночас, суд зазначає, що за змістом ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин (названу правову позицію висловлено в численних постановах Верховного Суду, у тому числі від 28.01.2019 у справі № 915/1015/16 та від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.03.2021 по справі № 911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").
Ухвала Господарського суду Харківської області від 17.02.2026 про відкриття провадження у цій справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 17.02.2026.
З урахуванням викладеного, суд виконав процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідачки про відкриття провадження у цій справі, а остання в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається такою, що належним чином повідомлена про розгляд судом справи.
Натомість, відповідачка не скористалась своїм процесуальним правом на судовий захист своїх прав та інтересів.
Отже, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.02.2026, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.
Ч. 4 ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Флагман Сіфуд» (позивач, продавець) та Фізичною особою-підприємцем Беліковою Тетяною Миколаївною (відповідачка, покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 1597/10ВР від 02.10.2020, відповідно до умов якого продавець протягом терміну дії чинного договору зобов`язується передавати у власність, а покупець зобов`язується приймати товар та сплачувати його вартість у порядку і на умовах визначених цим договором (п. 2.1. договору).
П. 2.2. договору визначено, що найменування, асортимент, кількість і вартість товару визначаються відповідною видатковою накладною, яка є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п. 4.3. договору оплата за отриманий товар здійснюється протягом 7 (семи) календарних днів з моменту підписання відповідної видаткової накладної.
На підставі договору і згідно видаткових накладних № 2320292 від 20.08.2025, № 2320294 від 20.08.2025, № 2320296 від 20.08.2025, № 2390011 від 27.08.2025, № 2390565 від 27.08.2025, № 2390566 від 27.08.2025, № 2390726 від 27.08.2025 позивач відвантажив відповідачу товар на загальну суму 50 644, 98 грн.
Видаткові накладні містять підписи осіб уповноважених приймати цінності від позивача.
В якості додаткових доказів на підтвердження відвантаження відповідачу товару на підставі договору і згідно вищезазначених видаткових накладних, позивачем надано до позову копії податкових накладних № 2320292 від 20.08.2025, № 2320294 від 20.08.2025, № 2320296 від 20.08.2025, № 2390011 від 27.08.2025, № 2390565 від 27.08.2025, № 2390566 від 27.08.2025, № 2390726 від 27.08.2025 з копіями квитанцій про реєстрацію даних податкових накладних в ЄРПН.
Натомість, за товар, поставлений позивачем згідно вищезазначених видаткових накладних відповідач розрахувався лише частково, сплативши 0, 47 грн.
Враховуючи, що відповідачем в повному обсязі не оплачено поставлений позивачем товар, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за договором в розмірі 50 644, 51 грн.
Відповідно до п. 4.5. договору, в разі прострочення платежів за переданий товар більше ніж на 25 календарних днів, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача штраф в розмірі 50 % від несплаченої вартості переданого товару. 
Наявність несплаченої заборгованості відповідача перед позивачем за договором купівлі-продажу № 1597/10ВР від 02.10.2020, у розмірі 50 644, 51 грн, і стала підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права. При цьому позивач також просить суд стягнути з відповідача на свою користь штраф у розмірі 25 322, 25 грн, розрахований у відповідності до п. 4.5. договору.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.
Як встановлено судом, відповідно до відповіді № 2349207 від 17.02.2026 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП Белікову Тетяну Миколаївну припинено за власним рішенням 30.09.2025.
У Постанові від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18, Верховний Суд наголосив, що за змістом ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 202-208 ГК України, ч. 8 ст. 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-ІУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона, як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що спори, які виникли з господарського договору, стороною якого є ФОП, належать до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу, як ФОП - не припинились.
За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
У відповідності із ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Ч. 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Так, відповідно до наданих до матеріалів справи видаткових накладних відповідач (покупець) отримав від позивача товар на загальну суму 50 644, 98 грн. Проте, всупереч вимогам договору купівлі-продажу № 1597/10ВР від 02.10.2020, свої зобов`язання щодо своєчасної оплати за отриманий товар виконав не в повному обсязі. Так, відповідач розрахувався за поставлений товар в сумі 0, 47 грн, та не надав суду доказів на підтвердження оплати суми боргу в розмірі 50 644, 51 грн.
Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати товару за договором купівлі-продажу № 1597/10ВР від 02.10.2020.
Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суму боргу за договором купівлі-продажу № 1597/10ВР від 02.10.2020 в сумі 50 644, 51 грн, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості за договором належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.
У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до умов договору, в разі прострочення платежів за переданий товар більше ніж на 25 календарних днів, відповідно до п. 4.5. договору, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача штраф в розмірі 50 % від несплаченої вартості переданого товару.
Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором від 02.10.2020, позивач нарахував відповідачеві штраф у розмірі 25 322, 25 грн (50 644, 51 грн : 100 Х 50 % = 25 322, 25 грн).
Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані, зокрема й щодо вини в невиконанні взятих на себе зобов`язань по сплаті грошових коштів у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність нарахування позивачем штрафу у розмірі 25 322, 25 грн, у зв`язку з чим, позов в цій частині також підлягає задоволенню.
Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.
Ч. 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували наведені у позові обставини, судом здійснено розгляд справи з урахуванням наявних у ній матеріалів, які підтверджують правомірність вимог позивача, у зв`язку з чим, позов слід задовольнити.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись нормами ст. 12, 46, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 238, 240, 241, 247, 252, 256 ГПК України, суд  

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; відомості про дату народження відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Сіфуд" (07442, Київська обл., Броварський р-н, с. Велика Димерка, вул. Броварська, 152; код ЄДРПОУ 39369112) суму основної заборгованості у розмірі 50 644, 51 грн, штраф у розмірі 25 322, 25 грн, судовий збір у розмірі 2 662, 40 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Флагман Сіфуд" (07442, Київська обл., Броварський р-н, с. Велика Димерка, вул. Броварська, 152; код ЄДРПОУ 39369112);
Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; відомості про дату народження відсутні).

Повне рішення складено 21.04.2026. 

Суддя		Р.М. Аюпова	

справа № 922/446/26