ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 215/9331/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2025 року (головуючий суддя Данилевський М.А.) 
у справі №215/9331/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції про встановлення наявності компетенції (повноважень).
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд Дніпропетровському окружному адміністративного суду. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що враховуючи місцезнаходження відповідача, позов відноситься до виключної предметної юрисдикції Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Не погоджуючись з ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2025 року, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2025 року.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Позивачкою подано клопотання про повернення відзиву, яке обґрунтовано тим, що його подано особою без підтвердження повноважень.
З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зауважує таке.
Кожен має право на професійну правничу допомогу. 
Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частин першої-другої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 
1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 
2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
Відповідно до частини 7 статті 59 КАС України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
26.11.2010 року Рада суддів України рішенням №30 затвердила Положення про автоматизовану систему документообігу суду (Положення про АСДС).
02.03.2018 року Рада суддів України рішенням №17 відповідно до пункту 9 § 2 Прикінцевих положень Розділу VII Перехідних положень Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесла зміни до Положення про АСДС шляхом викладення його у новій редакції (рішення РСУ №17).
Відповідно до пункту 2 рішення РСУ №17 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з рішенням Ради суддів України № 16 від 12.04.2018 року) встановлено, що Положення про АСДС у редакції, затвердженій рішенням РСУ №17, набирає чинності у наступному порядку:
2.1. пункт 21 Розділу VIII "Автоматизований розподіл судових справ між суддями", Розділ Х "Протоколи" (крім пунктів 12, 15), пункти 3 - 6 Розділу VII "Повноваження зборів суддів щодо здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями" - з 15.03.2018 року;
2.2. Для судів, підключених до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем, використання яких є обов`язковим для його роботи:
- Розділи VIII "Автоматизований розподіл судових справ між суддями", IХ "Автоматичне визначення присяжних", Розділ Х "Протоколи" (у повному обсязі) - з наступного дня після такого підключення.
Відповідно до підпункту 2.3 норми Положення про АСДС, не зазначені у п. п. 2.1, 2.2. цього Рішення, набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів та органів системи правосуддя, визначених пілотними згідно з відповідним наказом Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України).
Наказом ДСА України № 628 від 22.12.2018 року «Про проведення тестування підсистеми "Електронний суд" у місцевих та апеляційних судах» вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми «Електронний суд» у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).
Пунктом 1 наказу ДСА України №247 від 01.06.2020 року «Про запровадження в дослідну експлуатацію підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет» (далі - Наказ №247) вирішено запровадити з 01.06.2020 року в дослідну експлуатацію підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет» (далі - Підсистеми) у всіх місцевих, апеляційних судах України (крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, та з 01.07.2020 року - в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (пілотні суди).
Пунктом 2 Наказу №247 визначено, що пілотним судам у ході проведення дослідної експлуатації Підсистем слід керуватися вимогами, визначеними в Положенні про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженому рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30 (із змінами), у частині функціонування Підсистем.
Отже, з 22 грудня 2018 року отримані всіма місцевими та апеляційними адміністративними судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему «Електронний суд» мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу ХІ «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС, в редакції рішення РСУ №17, з 22.12.2018 року у всіх місцевих та апеляційних судах обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми "Електронний суд". 
Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.
Відповідно до пункту 14 розділу XI «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС, в редакції рішення РСУ №17, всі електронні документи, що надходять до суду, автоматично розмішуються у відповідному реєстрі електронної кореспонденції автоматизованої системи документообігу суду. 
Їхня реєстрація здійснюється за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними відповідними інструкціями з діловодства.
Аналіз вищевказаних положень дає підстави для висновку, що документи, які подаються за допомогою підсистеми «Електронний суд», за наявності особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», автоматично розмішуються у відповідному реєстрі електронної кореспонденції автоматизованої системи документообігу суду, що передбачає наявність у таких документах електронного цифрового підпису.
Так, відзив Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради подано в електронному вигляді за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використання сервісу "Електронний суд" та підписано електронним цифровим підписом Анісової Ольги Іванівни.
До вказаного відзиву, поданого в електронному вигляді за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використання сервісу "Електронний суд", додано копію довіреності від 02.01.2026, на яку накладено електронний цифровий підпис Анісової Ольги Іванівни. 
За змістом довіреності Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради в особі директора Косяк Наталії Володимирівни яка діє на підставі Статуту, уповноважує адвоката Анісову Ольгу Іванівну здійснювати всі необхідні дії, пов`язані з представництвом інтересів Довірителя в судах усіх інстанцій, зокрема, адміністративних судах першої та апеляційної інстанцій.
Отже, клопотання про повернення відзиву з підстави, що його подано особою без підтвердження повноважень є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.
Також позивачка заявила клопотання про здійснення апеляційного розгляду справи в судовому засіданні за її участю.
Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.
Відповідно до ч. 2. ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції, зазначеної в п. 6 ч.1 ст. 294 КАС України (передачі справи на розгляд іншого суду), колегія суддів дійшла висновку, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції необхідно здійснити без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання позивачки про апеляційний розгляд справи в судовому засіданні за її участю. 
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали від 08.12.2025 року, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви в тому числі з`ясовує, чи:
- належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;
- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Положеннями статті 20 КАС України передбачене розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.
Частиною 1 статті 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:
1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;
2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: 
оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; 
уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; 
оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;
3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: 
примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; 
примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;
затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; 
продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;
затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; 
затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.
5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».
Частиною 2 статті 20 КАС України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених ч. 1 цієї статті.
Відповідно до ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Після того, як суд з`ясував чи належить розглядати справу за правилами адміністративного судочинства, суд повинен перевірити чи подано позовну заяву з дотриманням правил предметної підсудності.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні Європейського суду з прав людини (Суд) від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №29458/04 та №29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява №7360/76). 
У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. 
Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.
Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Так, відповідно до ч.1 ст. 20 КАС, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії, тоді як ч. 2 ст.20 КАС України, встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першої цієї статті.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що позивачка, звернувшись до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з вимогами про встановлення наявності компетенції Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради, порушила правила предметної підсудності (оскільки даний спір слід розглядити окружним, а не районним (місцевим) судом).
Як наслідок, таку справу слід передати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. 
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Стосовно предметної підсудності чинний Кодекс адміністративного судочинства України аналогічної норми не містить.
Проте, згідно з частино 6 статті 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). 
Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Таким чином, чинним Кодексом адміністративного судочинства не заборонено застосовувати аналогію закону щодо прогалин у процесуальному законодавстві. 
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про передачу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції.
Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 312, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2025 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 17.04.2026 року та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 238 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова