Справа №705/7370/25
2/705/1276/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м. Умань 

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Душин О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом КЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, ЄДРПОУ 14360080) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
І. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позиції інших учасників справи.
Позивач АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 52526,99 гривні та 2422,40 гривні судового збору. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.07.2025 ОСОБА_1 уклала з АТ «А-Банк» кредитний договір ABH0CT155101752835474655 за яким АТ «А-Банк» зобов`язався надати їй кредит у розмірі 40000,00 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язалася протягом 60 місяців повернути кредит зі сплатою відсотків, комісії. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу обумовлену суму кредитних коштів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим, має заборгованість у загальному розмірі 52526,99 грн., яка складається з: 
- 40000,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 
- 12103,90 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами.
- 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією.
- 423,09 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею.
Зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості, тому позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року було відкрите провадження у даній справі, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано докази.
Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Копію ухвали про відкриття провадження було направлено позивачу до його електронного кабінету 17 грудня 2025 року.
Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано рекомендованим повідомленням, яке було відповідачу вручено 30 грудня 2025 року.
13.01.2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Кушнеренко Т.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутнє належне підтвердження того, що Позичальнику була надана уся необхідна інформація відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відсутність документального підтвердження такої інформованої згоди означає, що Кредитодавець не забезпечив дотримання законодавчих вимог до укладення договору, що ставить під сумнів досягнення усіх істотних умов договору. Відповідачка вважає, що відповідно до чинного законодавства України, кредитні договори повинні мати чітку і прозору процедуру укладення, з детальним роз`ясненням усіх умов позики, процентних ставок, комісій та інших витрат. У даному випадку, на її думку, ці вимоги не виконано, що може призвести до порушення її прав як споживача фінансових послуг. Крім того вважає, що ознайомлення з Офертою та укладення кредитного договору через гіперпосилання не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, порушує її права як споживача відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про захист прав споживачів». Використання виключно гіперпосилання для ознайомлення з Офертою не забезпечує належного інформування клієнта про умови договору, особливо щодо положень, які мають бути зрозумілими та прозорими для прийняття обґрунтованого рішення. Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», договір, укладений на основі електронної оферти, повинен бути чітким, повним та містити детальні пояснення умов кредитування, включно з усіма можливими витратами, пов`язаними з договором. Таким чином, відповідачка заперечує щодо сплати процентів по кредитному договору, оскільки дана процентна ставка не була доведена до неї та відповідно не була узгоджена. 
13.01.2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Кушнеренко Т.В. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких остання зазначила, що відповідачка вважає, що договір укладений для неї під впливом тяжкої обставини, а позивач скористався цим, якби не тяжкі обставини, які пов`язані з хворобою, вона б не погодилася на укладення кредитного договору на таких умовах, які заганяють її в боргову кабалу.
Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду.
Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. 
1. Судом встановлено, що 18.07.2025 між ОСОБА_1 та АТ «А-Банк» було укладено кредитний договір ABH0CT155101752835474655. 
Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або ?іль?ох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у ?іль?ох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 роду № 675-VIII.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-?омуні?аційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно?омуні?аційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що кредитний договір ABH0CT155101752835474655 від 18.07.2025 був підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» кваліфікованим електронним підписом. Отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку. 
2. Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до АТ «А-Банк» з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».
У вказаному формулярі анкети-заяви заповнена інформація про персональні та контактні дані відповідача ОСОБА_1 , а також зазначено, зокрема про підтвердження ОСОБА_1 , що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, між ОСОБА_1 та АТ «А-БАНК» становлять Договір про надання банківських послуг (далі – Договір), умови якого ОСОБА_1 зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Крім того, в заяві про погодження використання удосконаленого електронного підпису ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 031d2b2f2539901387c40164e3c486997b9c060ac923139edabe0b654e7301b141, що буде використовуватися ОСОБА_1 для вчинення правочинів та платіжних операцій. Останній визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису.
18.07.2025 року відповідач ОСОБА_1 підписала, шляхом накладення нею удосконаленого електронного підпису Заяву про надання послуг «Швидка готівка» ABH0CT155101752835474655 від 18.07.2025.
У вказаній заяві ОСОБА_1 просила надати їй в АТ «А-Банк» кредит за послугою «Швидка готівка» на умовах, зазначених нижче: 1. Вид кредиту – кредит на споживчі потреби; 2. Тип кредиту – кредит строковий; 3. Мета отримання кредиту – придбання товару/здійснення платежу/оплата послуги; 4. Сума кредиту – 40000,00 гривень; 5. Строк кредиту – 60 місяців зі строком повернення до 17.07.2030 року включно; 6. Процентна ставка (фіксована) – 85% на рік. 9. Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту (картка А-Банку); 10. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 174971,44 грн.; 11. Погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 ; 12. У випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу.
Крім того, 18.07.2025 року відповідач ОСОБА_1 підписала, шляхом накладення ним удосконаленого електронного підпису Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка».
Згідно меморіального ордеру TR.48343382.46716.65455 від 18.07.2025 року, АТ «А-Банк» видав ОСОБА_1 кредит у сумі 40000 гривень 00 копійок згідно договору ABH0CT155101752835474655 від 18.07.2025.
Таким чином, позивач АТ «Акцент-Банк» належним чином виконав умови вищевказаного кредитного договору та надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні грошові кошти в обумовленому договором розмірі.
Як вбачається з виписки по кредиту за договором ABH0CT155101752835474655 від 18.07.2025 за період з 18.07.2025 - 30.11.2025 року, відповідач ОСОБА_1 , після отримання кредитних коштів у сумі 40000 гривень 00 копійок, належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у сумі 52526,99 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.
У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором ABH0CT155101752835474655 від 18.07.2025.
Звертаючись із позовом, АТ «АКЦЕНТ БАНК» просило суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором ABH0CT15510175283547465 від 18.07.2025 року у розмірі 52526,99 грн., яка складається з: 
- 40000,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 
- 12103,90 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами.
- 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією.
- 423,09 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею.
Відповідач фактично отримав та використав кредитні кошти у розмірі 40000,00 гривень. Доказів належного виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 на користь АТ «АКЦЕНТ БАНК» матеріали справи не містять.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідає вимогам закону, є чіткими, зрозумілими, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього встановлено розмір основного боргу, відсотки нараховані відповідно до умов кредитного договору та в період дії такого договору.
Враховуючи викладене, а також те, що в ході розгляду справи знайшло своє об`єктивне підтвердження факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, що призвело до заборгованості перед позивачем, твердження позивача не спростовані, а відтак позов є обґрунтованим, доведеним.
З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 40000,00 грн. та нарахованими процентами в розмірі 12103,90 грн. підлягають задоволенню.
3. З приводу позовної вимоги про стягнення пені у розмірі 423,09 грн. то суд зазначає наступне.
Пунктом 12 кредитного договору ABH0CT155101752835474655 від 18.07.2025 сторонами погоджено, що у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу.
Частиною 1 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Водночас ч.1 ст.550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Проте Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем);
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки – звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами Кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником пені у розмірі 0,07% від суми просточеної заборгованості за кожен день прострочки, проте п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.
У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені у розмірі 423,09 грн. слід відмовити.
4. Що стосується вимоги позивача, викладеного у п.2 прохальної частини позовної заяви від 01.12.2025, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на сплату судового збору, то суд зазначає про таке.
Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 2422,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6005315540607 від 01.12.2025.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором ABH0CT155101752835474655 від 18.07.2025 частково обґрунтованими і задовольнив їх на суму 52103,90 грн., тому із відповідача на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 2402,88 грн.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «А-БАНК» до відповідача ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково в розмірі 52103,90 грн., з яких: 40000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 12103,90 грн. – заборгованість за процентами. Крім того, із відповідача на користь позивача слід стягнути 2402,88 грн. - судового збору, що визначений пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074, ЄДРПОУ 14360080) заборгованість за Кредитним договором ABH0CT155101752835474655 від 18.07.2025 у розмірі 52103 (п`ятдесят дві тисячі сто три) гривні 90 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074, ЄДРПОУ 14360080) понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2402 (дві тисячі чотириста дві) гривні 88 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 26 березня 2026 року.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» (вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074, ЄДРПОУ 14360080);

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя О.В. Душин