Справа № 286/2617/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Кулініча Я. В. , 
з секретарем Грищенко Н. А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Овруч цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором , -

В С Т А Н О В И В:

Директор ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», що знаходиться в м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, через систему «Електронний суд», звернулася із позовом до ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за Договором № 3839986 від 25.10.2021 у розмірі 29123,34 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн..
Мотивує тим, що 25.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір №3839986, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 8100 грн., строком на 30 днів, зі сплатою відсотків. 26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором №3839986. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, грошові кошти не повернув, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 29123,34 грн.. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.
Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає частково, категорично не погоджується з тією сумою, яку безпідставно намагається стягнути позивач. За результатами перерахунку відповідача заборгованість перед позивачем становить 5512,40 грн. – виключно за тілом кредиту, яку відповідач визнає. Щодо стягнення судового збору зазначає, що у випадку задоволення позовних вимог в розмірі суми, яка визнається відповідачем, розмір судового збору, що підлягає стягненню становить 458,31 грн.. Щодо задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу відповідач заперечує, оскільки її розмір – 13000 грн. є непропорційним обсягу та складності виконання дій. Позовна заява є типовою, складеною за шаблоном, а консультація стосувалась стандартного питання стягнення кредитної заборгованості. Просить стягнути на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 6486,40 грн., оскільки представництво інтересів відповідача здійснював адвокат Яресько Т.В. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 25109 від 28.07.2025.
Директор ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» подала відповідь на відзив, в якій просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі, зазначила, що відповідач не заперечує факт укладення договору, отримання грошових коштів та виникнення зобов`язань між сторонами. Сторонами погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору. Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором вбачається період нарахування процентів за відсотковою ставкою відповідно до п.1.5.2 Договору у розмірі 71,28 грн., в подальшому у зв`язку із частковою сплатою за договором було пролонговано дію строку кредитування за ініціативою позичальника, відповідно до умов Договору п. 2.3.1.1 та відповідно до вимог п. 2.2.1 сплачено комісію за пролонгацію. Проте, в подальшому нарахування процентів було продовжено на підставі п.1.6 – 5% на суму тілу кредиту 6561,00 грн. у розмірі 328,05грн. (оскільки, відповідачем були проведені погашення тіла кредиту) та п.2.3.1.2 Договору, тобто відбулася пролонгація на стандартних умовах, оскільки сплат від позичальника не надходило. Всі проведені сплати відображені в розрахунку заборгованості, проте у зв`язку із порушенням строків сплати процентів за договорами, заборгованість в повному обсязі не була погашена відповідачем, тому вказані посилання представника відповідача є безпідставними. Вказана заборгованість підтверджується доданими до позовної заяви розрахунками заборгованості, є чинною та такою, що не спростована відповідачем. Виходячи з чого, вбачається, що стягувачем було правомірно та у відповідності до домовленостей між сторонами, нараховано відсотки в межах дії даного договору з урахуванням погоджених умов щодо строку договору та строку нарахування процентів. Позивач заборгованість не нараховував, а звернувся до суду з позовом до боржника про стягнення заборгованості виключно з сумою, яка була передана в рамках підписаного Договору факторингу. Щодо витрат на правничу допомогу зазначає, що відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Твердження представника відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, отже, такі твердження є припущеннями. Спір виник внаслідок протиправної поведінки відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору. Виходячи з чого, та з урахуванням норм чинного законодавства України відсутні будь-які підстави щодо відмови у стягненні витрат на правничу допомогу на користь позивача. Вимоги представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідача не підлягають задоволенню, оскільки, сам відзив на позовну заяву є необґрунтованим та суперечливим. Надані представником відповідача розрахунки сум витрачених на судові витрати, є сумнівними та не співмірними із наданим обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим часом на надання таких послуг, а відтак не підлягає задоволенню, тому просить відмовити в задоволенні заявлених витрат на правничу допомогу в повному обсязі.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 25.10.2021 ОСОБА_1 заповнив та підписав анкету-заяву на кредит №3839986, у якій погоджена сума кредиту 8100 грн., валюта - гривня, строк кредиту – 30 днів, комісія за надання кредиту становить 567,00 грн., проценти за користування кредитом – 2138,40 грн., а також повідомив свої особисті дані. Цього ж дня між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №3839986, який підписаний останнім із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором L78724, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 8100,00 грн. на строк 30 днів, комісія за надання кредиту становить 567,00 грн., проценти за користування кредитом – 2138,40 грн., стандартна (базова) процентна ставка становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, що підтверджується копіями: анкети-заяви на кредит, договору про споживчий кредит, паспортом споживчого кредиту та довідкою про ідентифікацію (а.с.25-29,45,46,52).
ТОВ «Мілоан» виконало умови договору про споживчий кредит та перерахувало на рахунок 414949*11 отримувача кошти в розмірі 8100,00 грн., із зазначенням призначення платежу: Кошти згідно договору 3839986, що підтверджується копією квитанції ID платежу:1803566250 від 25.10.2021 (а.с.53). 
Суд зазначає, що сума перерахованих коштів та номер рахунку відповідають погодженим умовам кредитного договору №3839986 від 25.10.2021.
26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило свої права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Мілоан», визначеними в реєстрі боржників (а.с.10-16).
Відповідно до копії платіжної інструкції №448090005 від 26.07.2024 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перерахувало на користь ТОВ «Мілоан» 3310395,81 грн.. Призначення платежу: оплата згідно договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 (а.с. 20).
Копія акту приймання-передачі Реєстру прав вимог за договором факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 свідчить, що клієнт - ТОВ «Мілоан» передав, а фактор - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийняв реєстр боржників, з урахуванням умов договору факторингу. Кількість боржників за реєстром становить 21979, загальна сума заборгованості складає 287 052 895,25 грн. (а.с. 21).
Копія реєстру боржників до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 підтверджує, що в реєстрі прав вимоги значиться ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №3839986.
Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів врегульовані Законом України «Про електронну комерцію».
Так, згідно з п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. (ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа, що закріплено в ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3839986 від 25.10.2021, загальний борг ОСОБА_1 перед ТОВ «Факторинг Партнерс» станом на 23.06.2025 становить 29123,34 грн., з яких: 6561,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 21995,34 грн. – заборгованість по відсотках, 567,00 грн. – заборгованість по комісії (а.с.9) 
Однак, враховуючи, що строк кредитування був погоджений сторонами на 30 днів, доказів того, що позичальник ініціював продовження строку кредитування, а також зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять, тому розмір відсотків підлягає перерахуванню.
Відтак, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 2138,40 грн. за період з 25.10.2021 по 24.11.2021 виходячи з розрахунку: 8100 грн. (тіло кредиту) х 0,88 (процентна ставка) х 30 днів (строк кредитування) = 2138,40 грн., проте відповідачем, відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, 24.11.2021 сплачено проценти по кредиту в сумі 811,00 грн., 08.12.2021 сплачено – 837,00 грн., отже, розмір відсотків, який підлягає стягненню становить 490,40 грн..
Враховуючи, що відповідачем не було вжито належним чином заходів щодо добровільного погашення заборгованості по договору про споживчий кредит №3839986 від 25.10.2021, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з нього заборгованості в сумі 7618,40 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту – 6561,00 грн., заборгованості по відсотках – 490,40 грн. та 567,00 грн. -заборгованості по комісії.
Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 633,45 грн..
Щодо вимог представника позивача про стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Верховний Суд у постанові від 13.05.2025 у справі №275/150/22 (провадження № 61-13766св24) вказав наступне.
Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони.
Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК України, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
З матеріалів справи видно, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , що підтверджується заявкою на надання юридичної допомоги № 266 від 02.06.2025, прайс-листом АО «Лігал Ассістанс» та договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги, вартість надання юридичної допомоги склала 13000,00 грн.(а.с.37-39,41,42).
На підставі викладеного та беручи до уваги те, що представник відповідача заперечує щодо задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки її розмір – 13000 грн. є непропорційним обсягу та складності виконання дій, суд вважає за необхідне стягнути на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» з відповідача витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 3399,50 грн. (7618,40 грн. (задоволені позовні вимоги) х 100% : 29123,34 грн. (заявлені позовні вимоги) =26,15% (процент задоволених позовних вимог), 13000,00 грн. (загальні судові витрати) х 26,15% : 100% = 3399,50 грн..
Щодо вимог представника відповідача про стягнення з ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрат на правову допомогу на користь відповідача суд зазначає наступне.
За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить стягнути з позивача 6486,40 грн. понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та на підтвердження вказаних витрат надав суду: ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8815/10, Договір про надання правничої (правової) допомоги № 25109 від 28.07.2025, розрахункову квитанцію № 28/07/25 на суму 8000,00 грн., акт приймання-передачі послуг № 1 від 08.08.2025, в якому зазначено, що адвокатом були надані послуги на суму 8000,00 грн..
На підставі викладеного, та беручи до уваги те, що директор ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у відповіді на відзив просить відмовити в задоволенні заявлених витрат на правничу допомогу в повному обсязі, оскільки витрати є сумнівними та не співмірними із наданим обсягом послуг в суді першої інстанції, затраченим часом на наданням таких послуг, спір виник внаслідок протиправної поведінки відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру відхилених позовних вимог, оскільки суд відхилив 73,85% позовних вимог позивача (100% - 26,15% = 73,85%), стягненню підлягають витрати у розмірі 4790,20 грн. (6486,40 грн. х 73,85% : 100% = 4790,20 грн.). 
Керуючись ст. ст. 3, 10, 141, 258, 263, 265, 274-279, 354-355 ЦПК України, на підставі ст. ст. 514, 526, 610-612, 625, 626, 1077, 1082 ЦК України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», що знаходиться в м. Київ по вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371, заборгованість за Договором № 3839986 від 25.10.2021 у розмірі 7618,40 грн..
В іншій частині вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», що знаходиться в м. Київ по вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 633,45 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3399,50 грн..
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», що знаходиться в м. Київ по вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 4790,20 грн..
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя:	  	Я.  В.  Кулініч