Провадження №	2-а/447/4/26 	
Справа №	447/4041/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

12.02.2026 м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді - Рябчун А. В.,
за участі секретаря судових засідань – Непопалової М. Г.,
позивача – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаїв в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ЕНА № 6273817 від 03 грудня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області із вищевказаним адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 6273817 від 03 грудня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.
Позивач зазначає, що вважає оскаржувану постанову ЕНА № 6273817 від 03 грудня 2025 року складену поліцейським Стрийського РУП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Шкіринцем Н. І. відносно нього протиправною, оскільки обставини, викладені у постанові щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого частино 2 статті 122 КУпАП не підтверджені доказами, оскільки він, як особа яка не керувала транспортним засобом, не порушував Правил дорожнього руху (далі – ПДР).
Вказує, що під час руху автомобіля він не змінював напрямку руху, не повертав та не розвертався, здійснював рух відповідно до ПДР, отже, складена щодо нього постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, провадження у справі – закриттю.
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просить суд задовольнити його позовні вимоги, а саме скасувати постанову серії ЕНА № 6273817 від 03 грудня 2025 року та закрити провадження у справі.

Рух справи
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 грудня 2025 року справу передано головуючій судді Рябчун А. В.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 17 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи призначено 19 січня 2026 року. Також вказаною ухвалою витребувано у Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львіській області матеріали, які стали підставою винесення постанови серії ЕНА № 6273817 від 03 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 .
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року клопотання ОСОБА_1 про заміну неналежної сторони – задоволено.
Замінено відповідача сержанта поліції Шкіринець Н. І. належними відповідачами: Департаментом патрульної поліції, Управлінням патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.
Відкладено проведення судового засідання на 05 лютого 2026 року о 12 год. 30 хв.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 05 лютого 2026 року клопотання Департаменту патрульної поліції про заміну неналежної сторони – задоволено.
Замінено відповідачів: Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції належним відповідачем – Головним управлінням національної поліції у Львівській області.
Відкладено проведення судового засідання на 12 лютого 2026 року о 12 год. 30 хв.

Участь сторін під час розгляду справи
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. При цьому вказав, що 03 грудня 2025 року він рухався у межах дозволеного напрямку руху, не здійснюючи зміни напрямку руху, а лише продовжував рух лівіше по відхиленню дороги. На вказаній ділянці дороги праворуч встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», який регулює черговість проїзду, а не зобов`язує змінювати напрямок руху.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Одесьу Львівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належно, відзив на позовну заяву не подав.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 , оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.
Стаття 254 КУпАП встановлює, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтями 258 цього Кодексу.
Згідно зі статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. 
Нормами статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. 
Згідно з статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. 
За положеннями частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Судом встановлено, що 03 грудня 2025 року поліцейським Стрийського РУП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Шкіринцем Н. І. винесено постанову щодо позивача, у якій зазначено, що 03 грудня 2025 року о 19:35:35 год. у м. Миколаїв, вул. Лесі Українки, буд. 16 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 б ПДР та накладено на позивача штраф в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.
Відповідно до пункту 9.2 б водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, зокрема, перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, положення Закону України «Про національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Судом витребовувалися у Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львіській області матеріали, які стали підставою винесення постанови серії ЕНА № 6273817 від 03 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 , проте такі на адресу суду не надходили, відтак, справа розглядається за поданими позивачем доказами.
Як встановлено із матеріалів справи, зокрема долучених позивачем до матеріалів справи роздруківок з карти Google з місця події, останній рухався по вулиці Просвіти в напрямку вул. Лесі Українки. На даному відрізку шляху (до місця зупинки позивача працівниками поліції на вул. Лесі Українки, буд. 16) відсутні дорожні знаки, які б зобов`язували водіїв вмикати показник повороту. Натомість з прилеглого відрізка вулиці Проствіти до вул. Лесі Українки (поворот на вул Лесі Українки), встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Оскільки позивач рухався по вул. Просвіти, відтак у нього був відсутній обов`язок вмикати показчик повороту.
Суд проаналізував наявні у матеріалах справи документи, заслухав пояснення позивача та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки встановлено відсутність доказів, які б підтверджували вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.
Відтак, доказів, які би підтверджували, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.9.2Б та вчинив вищевказане адміністративне правопорушення відповідачем суду не було надано, як і будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин.
Свідків чи інших доказів вини ОСОБА_1 поліцейським не надано і у постанові не зазначено.
Суд звертає увагу, що не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама постанова серії ЕНА № 6273817 від 03 грудня 2025 року, оскільки лише опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Також, 26.04.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та зокрема довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.
Таким чином, оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення відповідачем не надано, то в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.
Водночас суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Ураховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративних правопорушень за частиною 2 статті 122 КУпАП суду не надані, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.
Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн., сплачений останнім при зверненні до суду з даним позовом.
На підставі статей 7, 245, 280 КУпАП, керуючись статтями 77, 139, 286 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА № 6273817 від 03 грудня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Копію рішення направити учасникам справи.
Позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, ЄДРПОУ 40108833, адреса: м. Львів, пл. Генерала Григоренка, буд. 3.

Суддя            Анна Рябчун